KAUPUNKI KAHDEN MEREN JA MANTEREEN YHTYMÄKOHDASSA -
KUIN TIMANTTI KAHDEN SAFIIRIN JA KAHDEN SMARAGDIN VÄLISSÄ,
KALLEIN KIVI MAAILMANLAAJUISTEN VALTAKUNTIEN SORMUKSESSA.
-OSMANIN UNI KONSTANTINOPOLISTA, 1280
Kaupunki on meidän!
Konstantinopoli.
Joko valloitan sinut,
tai sinä valloitat minut.
Tule.
Poikani.
Isä?
Konstantinopoli.
Mikset uskonut minuun?
He pettivät sinut.
Poikani.
...uskonut minuun.
Tämä on hulluutta.
-Poikani. -Konstantinopoli.
-Mehmed. -Konstantinopoli.
Onko minun vallattava Konstantinopoli?
Ei!
Konstantinopoli.
NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Joka valtakunnan synty vaatii verta, rautaa, rikkauksia ja valloituksen.
Vuonna 1453 Rooman keisari Konstantinus XI ja ottomaanien sulttaani Mehmed II -
kävivät valtavan taistelun Konstantinopolista.
23 armeijaa on koettanut vallata tarunomaisen kaupungin -
onnistumatta siinä.
Yksi hallitsija nousee raunioista voittajana -
ja muuttaa historian suunnan seuraavan 300 vuoden ajaksi.
Yhden valtakunnan nousu edellyttää toisen tuhoa.
Konstantinopoli on kuin luotu maailman keskipisteeksi.
KIRJAILIJA
Se on sarana, joka yhdistää Aasian, Euroopan, Mustanmeren ja Välimeren,
Balkanin alueen ja Italian kaupunkivaltiot.
Jos ajatellaan perhosta, Konstantinopoli on perhosen ruumis.
Konstantinopoli on käsite.
Se on enemmän kuin strateginen paikka.
Siinä on nähtävissä valtakunnan eri vaiheet.
Siinä on nähtävissä -
sivilisaation eri vaiheet siihen rakentuneena.
Välimeren suurin kaupunki on aina ollut Konstantinopoli.
Sitä on aina pidetty luvattuna maana.
Se, joka hallitsee Konstantinopolia, hallitsee koko maailmaa.
Vuonna 1451 Konstantinopolin puolustaja ja hallitsija -
on keisari Konstantinus XI.
Tuskin kukaan oli yhtä yksinvaltainen ja ehdoton kuin Itä-Rooman keisari.
Hän oli jo lähes taivaassa, Jumalan ja ihmisen välimuoto,
Jumalan miekkakäsi maan päällä.
Konstantinus XI on hyvin urhea -
ja valmis uhraamaan lähes mitä tahansa suojellakseen Konstantinopolia.
23 armeijaa on koettanut vallata legendaarisen kaupungin -
onnistumatta siinä.
Suurin uhka Rooman 1 100 vuotta kestäneelle vallalle -
on sen ikuinen vihollinen, ottomaanit.
Entisen Anatolian sotapäälliköt ja nomadit,
joiden nopeasti kasvava valtakunta ulottuu aina Itä-Eurooppaan asti.
Ottomaanien sulttaani Murad II:n kuolema vuonna 1451 -
saa aikaan ketjureaktion, joka vie pian ottomaanit ja roomalaiset sodan partaalle.
200 mailin päässä sulttaani Muradin poika Mehmed II -
on toiminut Manisan kuvernöörinä Egean maakunnassa.
EGEAN MAAKUNTA 2 1/2 VUOTTA ENNEN PIIRITYSTÄ
Kruununprinssi on elänyt osittain maanpaossa usean vuoden ajan -
jouduttuaan isänsä hovin epäsuosioon.
Prinssi.
Mädännyn täällä maakunnassa.
Arvon prinssi.
Minun iässäni Aleksanteri Suuri hallitsi koko tätä aluetta.
Arvon prinssi.
Niin, Zaganos pašša. Mitä nyt?
Isänne.
Huhujen mukaan suurvisiiri suunnittelee jo muiden sulttaanin hovin jäsenten kanssa,
kuka perii vallan.
Niin tietenkin.
Katalat petturit.
Hän toivoisi hartaasti minun katoavan.
Satuloi hevoset.
Suuntaamme pääkaupunkiin.
Mehmed suuntaa Adrianopoliin vaatimaan valtaistuinta itselleen -
olematta varma, nimettäisiinkö hänet ottomaanien sulttaaniksi,
vai täytyisikö hänen ottaa valta voimakeinoin.
Ottomaanien vallanjaossa kaikilla perheenjäsenillä on sama oikeus valtaan.
Virallista perimäjärjestystä ei ole.
Valta on ratkaistava taistelemalla tai vakuuttamalla muut kyvystä johtaa.
Vahvin voittaa.
ADRIANOPOLI OTTOMAANIEN PÄÄKAUPUNKI
Mehmediä on vastassa suurvisiiri,
Çandarlı Halil pašša,
sulttaanin oikea käsi.
Suurvisiiri on valtakunnan pääministeri.
Uusi sulttaani perii isänsä suurvisiirin arvon,
mikä on aina törmäys.
Suurvisiiri on pidettävä kurissa,
tai sulttaani menettää asemansa.
Halil pašša.
On kulunut vuosia siitä, kun viimeksi tapasimme.
Toivon, että tapaisimme paremmissa merkeissä.
Suurvisiiri.
Arvon sulttaani.
Hänen elettyään isänsä varjossa vuosikausia -
odotusten paino 19-vuotiaan hallitsijan harteilla on valtava.
Olet kasvanut viime tapaamisestamme.
Isä?
Vaadin sinulta liikaa.
Valtaistuin on sinun, kun olet valmis.
Älä uhmaa minua!
Hän on hyvin nuori.
Ei ollut varmaa, olisiko hänestä hommaan.
Ehkä hän ei olisi isänsä vertainen soturi.
Lupasin,
että aikasi koittaisi.
Mara-äiti.
Mehmedin äitipuoli Mara Branković -
on hänen läheisimpiä liittolaisiaan pääkaupungissa -
ja innokas näkemään, kuinka nuori sulttaani aikoo hallita.
Tiedättekö, mitä Aleksanteri Suuri sanoi valtaan noustessaan?
Lopulta kun kaikki on ohi,
merkitystä on vain sillä, mitä sai aikaan.
Se on sinun.
Noustessaan valtaan hän ymmärtää,
että hänen on osoitettava olevansa kaikkea,
mitä hänen isänsä toivoi.
Mitä tämä poika tekee?
Hän sanoo: "Tarvitsen kruunun arvoisen saavutuksen."
Mikä se voisi olla?
Konstantinopolin valtaus.
Kaikkien unelma.
He yrittävät nolata teidät kuin sen pojan, jonka muistavat.
Niin, he yrittävät.
Mehmedin hovi jakautuu nuoriin neuvonantajiin,
jotka hän tuo mukanaan Manisasta ja joita johtaa Zaganos pašša,
sekä hänen isänsä vanhoihin visiireihin, jotka epäilevät hänen kykyään hallita.
Epäilykset ulottuvat myös ottomaanien vihollisten keskuuteen.
Kilpaileva turkkilainen sotapäällikkö -
uhmaa 19-vuotiasta sulttaania ja hyökkää ottomaanien alueelle Anatoliassa.
Mehmed joukkoineen kukistaa kapinan.
Vakavin uhka Mehmedin vallalle nousee myöhään 1451 -
ottomaanien vanhojen vihollisten, roomalaisten, taholta.
Hasan pašša,
onko uutta Konstantinopolista? Mitä vakoojamme kertovat?
Roomalaiset ovat -
lähettäneet pyynnön.
Millaisen pyynnön?
He uhkaavat vapauttaa setänne Orhanin, jos emme kolminkertaista maksujamme -
hänen turvastaan ja ylläpidostaan.
Prinssi Orhan on esimerkki perinteisestä bysanttilaisesta diplomatiasta.
Prinssi Orhan on Mehmedin vallan haastaja,
mutta roomalaiset pitävät häntä turvassa Konstantinopolissa -
ottomaanien vuotuista maksua vastaan.
Prinssi Orhan on mielenkiintoinen tapaus.
Häntä pidettiin vankina,
ja roomalaiset halusivat käyttää häntä ottomaaneja vastaan.
Kun Mehmed nousee valtaan, hän on vain 19-vuotias.
Kukaan ei tiedä, millainen hallitsija hänestä tulee,
joten Konstantinus koittaa uhkailla häntä.
Uhkailun sanoma oli aina, että jos teet -
jotain aggressiivista, lähetämme Orhanin takaisin,
ja pienellä rahoituksella ja tuella hän voi kaapata vallan.
Roomalaiset kompensoivat heikkouttaan -
sotajoukkojen, hallinta-alueen ja vallan suhteen -
kyvyllään kylvää sisällissotaa ottomaanien valtakunnan sisällä.
Nousee kysymys, mitä tällaisessa tilanteessa on tehtävä?
Tämä on yksi harvoista tapauksista,
jossa Konstantinus erehtyy arviossaan pahasti.
Virhe osoittautuu pahaksi.
Rakennan linnoitukseni tähän.
Sulttaani, se ei ole diplomatiaa, vaan sodanjulistus.
Hallitsemme Bosporinsalmea ja sen liikennettä.
Roomalaisten uhkauksen jälkeen Mehmed paljastaa Rumeli Hisarılle suunnitelmansa,
jonka nimi suoraan kännettynä on "linnoitus roomalaisten mailla".
Strateginen sijainti Euroopan puolella Bosporinsalmessa -
estää tarvikkeiden ja sotajoukkojen täydennyksen -
roomalaisten liittolaisille Mustallamerellä.
Linnoitus saa pahaenteisen lempinimen Kurkunkatkaisija.
Harkitkaa vielä. Linnoituksen rakentaminen Rooman puolelle provosoi heitä.
Kaikki Konstantinopolin muurien sisällä kuuluu Roomalle,
ja kaikki niiden ulkopuolella kuuluu minulle.
Çandarlı ei pitänyt ajatuksesta ja sanoi:
"Teidän majesteettinne, eurooppalaiset voivat hyökätä yhdessä meitä vastaan.
Paavi voi lähettää armeijan meitä vastaan.
Voimme menettää kaiken koettaessamme vallata Konstantinopolin."
Mehmed tokaisi:
"Painu hiiteen."
Kurkunkatkaisija valmistuu uskomattomasti neljässä ja puolessa kuukaudessa -
tuoden ottomaanit ja roomalaiset askeleen lähemmäksi sotaa.
Keisari Konstantinus lähettää Mehmedin hoviin lähettejä -
vastustaakseen linnoituksen rakentamista.
He sanovat: "Alue on Rooman.
Isänne kunnioitti tapoja ja kysyi ainakin lupaa -
ennen kuin teki jotakin tällaista.
Hän ei edes kuuntele heitä.
Konstantinus lähettää lisää lähettejä,
tällä kertaa lahjojen kanssa, ja sanoo:
"Voitteko edes taata,
että ette aio hyökätä Konstantinopoliin?"
KONSTANTINOPOLI ITÄ-ROOMAN VALTAKUNNAN PÄÄKAUPUNKI
Mehmed mestaa lähetit ja antaa Konstantinuksen tehdä omat päätelmänsä.
-Olemme turvassa. -Tähän on vastattava!
Meidän on iskettävä takaisin.
Se lapsi tarvitsee opetuksen.
Hän saa roomalaisen läimäyksen.
Kuka häntä läimäisee? Kerro toki.
Tekö?
Mehmed on häirikkö, mutta voiman käyttö ei ole ratkaisu.
Vältämme konfrontaatiota, kunnes katoliset joukot saapuvat Euroopasta.
Jos katoliset joukot ovat ainoa toivomme, meidät on tuomittu.
Konstantinuksen oikea käsi oli Loukas Notaras.
Hän oli arvoltaan suurherttua,
joka vastasi ottomaanien visiirin tai pääministerin arvoa.
Päästän enemmin sulttaanin -
kuin kardinaalin muuriemme sisälle.
Konstantinopoli on ortodoksikristittyjen keskus.
Kuten valtaosa kaupungista ja keisarin hovista -
Notaras on kreikkalainen ortodoksikristitty,
eikä hän luota Euroopan katoliseen kirkkoon.
Kirkkojen eripura on kestänyt neljä vuosisataa.
Ottomaanien uhan edessä -
kaupunki tarvitsee kipeästi paavin sotilaita ja laivoja.
Olemme kaikki veljiä Jumalan silmissä.
Olemme lähettäneet lähettejä Vatikaaniin ja kaikkiin Euroopan hoveihin -
hakemaan apua puolustukseemme.
Genovalaiset joukot ovat jo matkalla kaupunkiin.
Ensimmäisinä monista.
Jos Luoja suo,
paavi lähettää joukkoja tulevina viikkoina.
Eläköön keisari!
Kauan eläköön keisari!
Notaras on Konstantinopolin varakkain mies,
ja hänen kauppaintressinsä ulottuvat Anatoliasta Italiaan.
Kukaan ei menettäisi yhtä paljon sodassa ottomaaneja vastaan kuin hän.
Lähetä tämä turkkilaiselle ystävällemme.
SELYMBRIA 70 KILOMETRIÄ KONSTANTINOPOLISTA
Senkin lipevä vuohiinsekaantuja.
Halil pašša.
Çandarlı Halil oli suurvisiiri -
ja kokenut vanhempi virkamies, jota kutsuttiin myös Halil kreikkalaiseksi,
sillä hän ei halunnut Mehmedin valtaavan Konstantinopolia.
Hän ei uskonut sen hyötyyn.
Tai kreikkalaiset olivat lahjoneet hänet johtamaan Mehmediä harhaan.
Olen iloinen, että tulitte, pašša.
Vaikka päättelen ilmeestänne,
että teillä ei ole hyviä uutisia.
Sulttaani ei muuta mieltään.
Sota on pahaksi meille kaikille -
ja teidän kauppaintresseillenne kaupungissa.
Rauha on tuottavampaa.
Hän on ylimielinen, nuori ja varma siitä, että valloittaa lännen,
kuten Aleksanteri valloitti idän.
Loukas oli luultavasti -
Balkanin alueen varakkain mies.
Hän koetti tehdä kauppaa kaikkien kanssa.
Puhutaan, että keisari aikoo vapauttaa Orhanin.
Keisari suostuisi aseistamaan hänet.
Viinitonkallako?
Kerro sulttaanille, että keisari toivoo rauhaa ottomaanien kanssa.
Varmistan sen,
ja voimme neuvotella, miten välttää sota.
Mutta -
jos sulttaani on päättänyt valloittaa kaupungin,
en toivoisi sinun kuolevan hänen rinnallaan sodassa,
joka olisi voitu välttää.
Ja jos se päättyy toisin päin,
olen eturivissä seuraamassa teloitustasi,
vanha ystävä.
Hänen päänsä kuuluu pölkylle.
-Se petollinen koira! -Mehmed. Kärsivällisyyttä.
Minulla ei ole sitä juuri jäljellä näinä päivinä.
Hänet on viisainta pitää toistaiseksi lähellä.
Jatkuvuus on tärkeää uudelle sulttaanille, joka on suhteellisen kokematon.
Valtaanastuminen erottamalla ja teloittamalla ihmisiä -
ei tee kenestäkään suosittua,
joten kyseessä on taktinen päätös.
Käytä häntä niin kauan kuin hänestä on hyötyä,
ja kun ei enää ole, hankkiudu hänestä eroon.
Ehkä voit käyttää hänen huolimattomuuttaan -
hyödyksesi.
Missä isäntänne on? Halil pašša!
Zaganos pašša,
mistä on kyse?
Sulttaani kaipaa teitä palatsissa.
Nytkö?
Heti, Halil pašša.
Odottakaa, niin pukeudun.
Tietenkin.
Sulttaani, toimme Halil paššan.
Hyvä sulttaani.
Saanko puhua?
Mikä tämä on?
Se...
On tapana tuoda lahjoja, kun sulttaani kutsuu keskellä yötä.
En kaipaa kultaanne, pašša. Kaipaan kuuntelijaa.
Nouskaa ylös.
Minä heräsin juuri unesta.
Näin isäni.
Esi-isäni.
Osmanit.
He näyttivät minulle tien tulevaan.
Se vei minut Konstantinopoliin.
Kaupungin portit lensivät auki.
Kävelin suoraan sisään Hagia Sofiaan -
ja siellä -
näin itsensä Punaisen omenan.
Se annettiin minulle.
Ymmärrättehän, pašša.
Allah -
on lähettänyt minulle näyn.
Hän -
on käskenyt minun vallata Konstantinopolin.
En voi kuin totella hänen toivettaan.
Ennustuksen mukaan Konstantinopoli on punainen omena ja soturi vie -
tämän ortodoksikristittyjen keskuksen kristityiltä -
islaminuskon piiriin.
Näyssäni te olitte rinnallani, pašša.
Olitte omistautunut opettaja ja uskollinen palvelija -
sekä hurjan armeijani päällikkö -
omistautuneena tehtävällemme.
Olen kaikkea sitä.
Sitten saan tukenne tähän tehtävään.
Mehmed pelasi hyvin viisaasti.
Hän sai Halil paššan tuntemaan olonsa turvalliseksi, jotta voi käyttää tätä.
Suurvisiiri Çandarlı Halil pašša on -
toiseksi vaikutusvaltaisin mies ottomaanien valtakunnassa.
Nuoren sulttaanin on saatava hänen täysi tukensa -
hyökätäkseen Konstantinopoliin.
Tiesin, että voisin luottaa teihin, pašša.
Nukkukaa hyvin.
Ottomaanien sotakoneisto lähtee käyntiin.
Kuuden kuukauden päästä Mehmedillä on koossa 80 000 miehen armeija -
valmiina marssimaan Konstantinopoliin.
Mehmedin joukot tuhoavat nopeasti -
roomalaisten jäljellä olevat etuvartiot Konstantinopolin ulkopuolella -
eristäen keisarin entisestään.
Suurin lisä ottomaanien sotakoneistoon -
on vielä tulossa.
Teillä on melkoinen maine, Orban.
Suuret aseenne ovat kuuluisia.
Sulttaani, sana "ase" ei tee oikeutta uusimmalle keksinnölleni.
Vain valtavat kuulat voivat murtaa Konstantinopolin muurin.
Tunnen heidät ja heidän heikkoutensa.
Isä, se on tässä.
Isä!
Suokaa anteeksi, herrani. Saanko näyttää?
Tämä.
Tämä on uusi tykkini.
Se on kahdeksan metriä pitkä.
Suurin koskaan suunniteltu.
Kutsun sitä basilikaksi.
-Osaatteko rakentaa sen? -Kyllä.
Kyllä, sulttaani.
Sen tykinkuulat ovat halkaisijaltaan kaksi ja puoli metriä.
Tämä tykki murtaisi jopa Babylonin muurit.
Vaikka tiedän, ettei teillä ole riitaa babylonialaisten kanssa.
-Oletteko unkarilainen? -Olen.
-Ja kristitty. -Kyllä.
Miksette tarjoa keksintöä Konstantinukselle?
Minulla on hintani.
Keisari ei pystynyt maksamaan.
Ja tietenkin -
te olette alueen oikea hallitsija.
-Kuka tämä nuori mies on? -Jaakob, poikani ja oppilaani.
Ainoa, joka tuntee aseet yhtä hyvin kuin minä.
Jonain päivänä hän rakentaa vielä basilikaakin isomman tykin.
Mikä on hintanne?
10 000 dukaattia.
Omat kuulanne ovat melkoisen kokoiset, hyvä ystävä.
Tässä vaiheessa tuliaseita on ollut taisteluissa parikymmentä vuotta,
mutta tämän kokoisia tykkejä ei kukaan ollut edes osannut kuvitella.
Orban kiertää ympäri maailmaa tapaamassa ihmisiä -
ja kauppaamassa tykinrakennustaitojaan.
Jos tämä tykki voi murtaa Konstantinopolin muurin, kuten väität,
maksan nelinkertaisesti.
Sillä ehdolla, että ne ovat käyttövalmiina kolmessa kuukaudessa.
Vetäkää!
Idea tämän kokoisen aseen rakentamisesta on ollut uskomaton,
eikä vähiten siksi, että ensimmäisillä tykeillä oli tapana räjähtää.
Ajatellaan järjellä. Se on suuri metalliputki,
joka täytetään ruudilla. Ruuti sytytetään palamaan,
jotta putki sylkisi ammuksen, joka voi yhtä hyvin räjäyttää oman naaman -
kuin viholliskohteen.
Se on valtavin tykki, joka on koskaan siihen mennessä rakennettu.
Kun sillä ampuu,
eläimet kaatuvat pelloilla, ja naisten synnytys käynnistyy äkkiä.
Kukaan ei ole kuullut vastaavasta ennen. Sen kuulat lentävät 1,5 kilometriä.
Se on hämmästyttävä kone.
Mehmedin valtava tykki on uraauurtava keksintö,
mutta Konstantinuksella on oma salainen aseensa.
Genovalainen palkkasoturi Giovanni Giustiniani Longo.
Hän on urhea, hurjapäinen tyyppi,
joka on tunnettu taidostaan puolustaa muurien suojaamia kaupunkeja.
Hän oli merirosvo, joka ryösti erityisesti egyptiläisiä laivoja siinä määrin,
että Genovan hallitus haastoi hänet oikeuteen.
Hän pakeni välttääkseen syytettä.
Hän tarjoutui keisarin palvelukseen.
Aikakirjat kertovat, että keisari lupasi hänelle Límnoksen saaren.
Giustiniani.
Te ja miehenne olette tervetullut näky.
No,
olette tutustunut -
tilanteeseemme.
Niin olen.
Mitä olette mieltä?
Laskelmieni mukaan teillä on alle 7 000 sotilasta.
Tilanne ei ole ihanteellinen. Olen varma, että vannomallanne...
"Vannomallani"?
Teidän -
uskollisella tuellanne voitamme ottomaanit.
Nimeän teidät maajoukkojen kapteeniksi.
Puolustettavaa muuria on 22 kilometriä, keisari.
Niin,
mutta olen pyytänyt apua jokaiselta liittolaiseltamme Euroopassa.
Paavin joukot saapuvat toivottavasti minä päivänä tahansa.
Tilanteemme on silloin parempi.
Suokaa anteeksi,
mutta minun alallani -
toivo vie hengen.
Ansaitaksenne luottamukseni,
palkollisena tai muutoin,
teidän täytyy antaa omanne,
keisari.
Lordi Giustiniani,
kaupungin kohtalo on käsissänne.
Piristykää, teidän arvonne.
Ottomaanit eivät pidä pitkistä piirityksistä,
ja suojanamme ovat suuret, kauniit muurit.
Herrani, aivan kuten arvelitte.
Keisari on nimennyt genovalaisen johtamaan puolustusta.
3 VIIKKOA ENNEN PIIRITYSTÄ
Maaliskuussa vuonna 1453,
ottomaanit aloittavat 238 kilometrin pituisen marssin kohti Konstantinopolia.
Ottomaanien armeija oli dynaaminen ja kasvava joukko.
He käyttivät yhtenäistä käskynjakoa toisin kuin eurooppalaiset.
Ottomaanien kimppuun hyökätessään ristiretkiarmeijat -
tuskin koskaan kuuntelivat ylipäällikköään.
Jokainen yksikkö teki, mitä vain halusi,
ja etsi mainetta ja kunniaa.
Ottomaaneilla oli komentokeskus.
Kukaan Balkanin alueella ei pystynyt pysäyttämään heitä.
Janitsaarit olivat Mehmedin armeijan pelätyimpiä sotureita.
He olivat lapsena ryöstettyjä kristittyjä orjia,
jotka oli käännytetty islaminuskoon ja koulutettu sulttaanin erikoisjoukoiksi.
1300-luvulla nämä vangit muodostivat vakituisen armeijan,
joka ei karannut taistelusta. He olivat aina valmiina taisteluun.
Se oli Euroopan ensimmäinen vakituinen armeija ikinä.
He muodostivat Mehmedin valtakunnan tukirangan.
Ottomaanien armeija saapuu Konstantinopolin ulkopuolelle -
pääsiäisenä, kristittyjen pyhimpänä päivänä.
He katsoivat muurin yli -
ja näkivät varmasti uskomattoman näyn.
Kukaan ei ollut nähnyt ammattiarmeijaa alueella sitten Rooman ajan.
Nämä sotilaat olivat -
varmasti kauhistuttava näky.
En voi kuvitella, mitä Konstatinus on tuntenut.
Toivoin, ettei tämä päivä koittaisi.
Oli varmaa, että tämä päivä koittaisi, keisari.
Ratkaisevaa on, mitä teemme seuraavaksi.
Mehmed kulkee taistelukentällä,
jossa 23 armeijaa, mukaan lukien hänen isänsä,
on yrittänyt turhaan vallata kaupungin.
Hänen oma kohtalonsa on vielä epävarma.
Eräs hadith tulee tunnetuksi.
Hadithit ovat profeetta Muhammedin sanontoja.
Se kuuluu: "Ltaftahan ālqostantynyatu."
"On taattu, että islamilainen kansa valloittaa Konstantinopolin."
"Flan 'm alamyru amyruhā."
"Sen päälliköstä tulee uljas kansakunnan päällikkö."
"Wln 'm āljysh dhleka āljysh."
"Sen armeijasta tulee uljas kansakunnan armeija."
Tämä erityinen ennustus, että suuri päällikkö saapuu -
valloittamaan Konstantinopolin,
muotoutuu Mehmedille tärkeäksi.
Isä, Poika ja Pyhä Henki.
Tarvitsemme jotain muutakin, Isä.
Arvon neiti?
Olette George Sphrantzesin tytär.
Nimeni on Therma,
jos haluatte käyttää sitä.
En ole koskaan nähnyt näin paljon ihmisiä yhdessä paikassa.
Vaikuttaa siltä, että sulttaani haluaa taistelun,
mutta heidän on päästävä ensin näistä muureista läpi.
Paljon ihmisiä kuolee.
Minä en aio kuolla.
Huhtikuun 6. päivänä Mehmed lähettää viimeisen rauhantarjouksen -
keisari Konstantinukselle.
Piirityksen kulkua määrittää joukko kulttuurisia normeja,
joista osa liittyy erityisesti islaminuskoon.
Koraani sisältää useita sotasääntöjä, jotka määrittävät,
miten vastustajaa tulee kohdella,
jotta sillä on mahdollisuus muuttaa mielensä -
ja jotta se saa mahdollisuuden neuvotella.
Se saa mahdollisuuden välttää taistelu ja mahdollinen verenvuodatus.
Hallitsija, armollinen sulttaani Mehmed lupaa, että kaupunkilaiset armahdetaan -
eikä perheitä tai omaisuutta tuhota.
Jos antaudutte vapaaehtoisesti,
Konstantinopolin asukkaat saavat pitää omaisuutensa.
Omaisuutta ei ryöstetä.
Vastineeksi -
vaadimme teitä avaamaan kaupungin portit -
ja suutelemaan sulttaanin kättä.
Sulttaanista tulee roomalaisten ainoa hallitsija.
Pian selviää, onko keisari valmis kuolemaan kaupunkinsa vuoksi.
He hylkäsivät tarjouksen, sulttaani.
Tykit valmiiksi.
Valmistautukaa, pojat!
Tykit valmiiksi!
Valmiina!
Tulta!
Tekstitys: Meri McMillan