DET KEJSERLIGA HAREMET
TVÅ ÅR FÖRE BELÄGRINGEN
Sultana Mara, sultanen har anlänt.
Hit?
Jag menar... Nej, jag... Han väntar i mötessalen.
Säg åt sultanen att jag kommer så snabbt benen bär.
Tack, sultana.
Mara Branković är en av 1400-talets främsta personligheter.
Mehmet hade den yttersta respekt för henne.
Hon var avgörande.
Hon hade kopplingar till alla:
Konstantinopels kungahus, Serbiens styrande familj,
och alla hennes kontakter i väst.
Hon var länken mellan den slaviska världen,
den grekiska världen, den osmanska världen och västvärlden.
Mehmet...
Jag har längtat efter dig.
Mor Mara.
Vad är det?
När jag kom hit som liten pojke behandlade du mig som din egen.
Vackra ord...innan något mörkare?
Jag befriar dig från haremet.
Nu när min far är borta är jag skyldig dig det.
Vill du ha bort mig?
Självklart inte, men det är dags att återvända till din familj.
En grupp janitsjarer kommer att följa dig hem i veckan.
Du får inte göra så!
Min familj finns här!
Min plats är här för att tjäna dig.
Du kommer att tjäna mig, på Balkan.
Jag behöver dig. Vem kan jag annars lita tveklöst på?
Trots att hon hade valet att dra sig tillbaka efter Murads död
blir Mara Branković en väldigt viktig rådgivare i Mehmets hov.
Du kommer att vara min röst och mina öron i väst, när tiden närmar sig.
Konstantinopel?
-Så snart? -Det är nödvändigt.
Om jag misslyckas, förlorar jag tronen och kanske mitt liv.
Men med den, mor Mara, kommer jag att bli den nya Caesar.
I så fall...
...ta mitt råd innan jag går.
Studera din fars misslyckanden, och de som var före honom.
Deras nederlag kommer att ge kunskap och framgång vid Konstantinopels murar.
Alla imperier har en början smidd av blod, stål, tur och erövringar.
År 1453 utkämpar den romerska kejsaren Konstantin XI
och den osmanska sultanen Mehmet II ett stort slag om Konstantinopel.
Tjugotre arméer har försökt erövra den legendariska staden.
Alla har misslyckats.
Ur blodbadet kommer en härskare att segra
och förändra historien för de följande 300 åren.
Ett rikes uppgång blir ett annat rikes fall.
I två veckor bombarderar den osmanska sultanen Mehmet II Konstantinopel
med den största artilleriattack som världen skådat.
Mehmet skickar sina elittrupper i gapet på kejsar Konstantins försvar
längs stadens uråldriga stenmurar.
Försvararna som leds av legosoldaten Giovanni Giustiniani
avvisar varje attack.
Murarna står fortfarande kvar...
...men slaget om Konstantinopel utkämpas på flera fronter.
Geografiskt är Konstantinopel nästan helt omgivet av vatten
så det behövs en sjöstyrka för att kontrollera dess omgivning.
Den fronten är väldigt oroande och kan bli katastrofal för belägringen.
Konstantinopel anses vara den bäst beskyddade staden på medeltiden.
Men där finns en svag punkt:
de svagare, dåligt beskyddade murarna som vetter mot havet längs Gyllene hornet,
en vik vid stadens nordöstra sida.
Inloppet till Gyllene hornet har ett skydd:
en kraftig, kilometerlång kedja i gjutjärn.
Turkarna har en stor flotta men kommer inte in i Gyllene hornet
för där går en enorm kedja från akropolen
ända till den genuesiska kolonin och Galatatornet.
När ett fiendeskepp kommer sträcker de kedjan
som hindrar dem från att komma in
och flottan bakom skjuter mot skeppen för de kan inte röra sig.
Om ett fredligt skepp kommer sänker de kedjan så att de kommer in.
Den romerska flottan är liten, mindre än 30 skepp,
men ligger säker i Gyllene hornets hamn.
Mehmet har studerat de 23 misslyckade belägringarna.
Utan kontroll över farlederna är en seger så gott som omöjlig.
Hans nya flotta på 126 skepp
har undersökt det romerska försvaret i Gyllene hornet i flera veckor.
Osmanerna hade ett rykte om att vara dåliga sjöfarare.
Det fanns en tanke om att osmanerna var landbaserade
och sjöfart var för grekerna.
Medan Mehmet faktiskt investerar i en örlogsflotta.
Inte minst för att bysantinerna kan få hjälp
av sjöstyrkor från de italienska staterna.
Den här sjömilitära aspekten av belägringen glöms ofta.
DAG 14 AV BELÄGRINGEN
I april får osmanerna höra om genuesiska krigsfartyg
som närmar sig från Medelhavet i väst.
De kommer att vara här om tre dagar. Två, om vindarna är gynnsamma.
-Den första av flera flottor, är jag rädd. -Gårdagens attack var en katastrof.
Romarna och deras legosoldater skrattar åt oss.
De hade tur, sultan.
Baltaoğlu Pascha, jag kan inte skämma ut mig igen.
Du leder vår största flotta någonsin.
De genuesiska skeppen får inte på några villkor nå staden, amiral.
Jag lovar, sultan. Vi ska skicka genuesarna till havets botten.
Fiskarna kommer att rensa deras skelett.
Jag tvivlar inte på att du kommer segra.
Men om du skulle misslyckas kommer jag att mata fiskarna med dig.
OSMANSKA MARINKOMMANDOT
Genuesiska flottan är bland de mest fruktade i världen.
Mannen som fått i uppdrag att stoppa dem är Mehmets amiral, Baltaoğlu Süleyman.
Baltaoğlu, som kallas "stridsyxans son"
har skapat ett rykte som orädd krigare under åren i janitsjarernas elitstyrkor.
Hans order är att hindra genuesarna från att nå Konstantinopel.
Men han kommer att möta mer än italienska krigsfartyg.
Marmarasjön är ökänd för sina förrädiska vindar och strömmar.
Baltaoğlu väntar oroligt på fiendens skepp.
Den genuesiska flottan har skickats av påven.
Ett svar på kejsar Konstantins böner och avgörande för att försvara staden.
Krigsfartygen når Marmarasjön den 20 april.
De färdas rakt mot den osmanska sjöblockaden.
Fyra kristna skepp dyker upp vid horisonten.
Tre av skeppen bär en leverans från påven med bågskyttar och mannar
och ett skepp kommer med mycket välbehövlig mat.
-Jag sa att de skulle komma, med Guds nåd. -Men de är inte här än.
De är genuesare, Loukas. Sätt dig och njut av föreställningen.
De fyra skeppen seglar, och den turkiska amiralen positionerar sina skepp.
Bara fyra?
Det finns säkert fler.
Det här är över innan middagen.
På landmurarnas sida av staden
fortsätter dödläget mellan romerska försvarare och den osmanska armén.
Mehmets marktrupper öppnar en ny front
mot Konstantinopels till synes ogenomträngliga murar.
Om de inte kan bryta sig igenom dem... får de ta sig under dem.
Kom igen, era lata jävlar. Gräv!
Mehmets grävmanöver leds av hundratals serbiska silvergruvearbetare.
Mehmet hade sappörer, som de kallades, gruvarbetare från Serbien.
De grävde tunnlar under murarna för att försvaga dem så att de skulle falla ihop.
Osmanerna grävde tunnlar under murarna
för att undergräva, därav uttrycket, stadens murar
genom att tända krut som fick dem att kollapsa
eller tända en eld under dem, vilket också skulle få dem att rasa.
Men kejsar Konstantin och romarna har ett svar på gruvarbetarna.
John Grant, en skotsk soldat med väldigt speciella kunskaper.
John Grant är en intressant typ.
Nästan alltid, historiskt sett,
hittar man en brittisk person i nästan vartenda krig.
Och det är väldigt ofta skottar.
De tycks ha den där krigsgenen.
Grant är beryktad som ingenjör.
Hans skicklighet kommer till användning på den bysantinska sidan
på grund av användningen av tunnlar.
För att stoppa dem försöker man hindra grävandet.
Man har en annan grupp som gräver
och försöker lyssna efter den första gruppen som gräver.
Grant hade ett enkelt knep.
Han ställde upp tunnor med vatten,
observerade krusningarna på vattnet och kunde på så sätt lokalisera tunnlarna.
Sätt igång, pojkar!
Under flera dagar och veckor
gräver gruvarbetarna i hemlighet tunnlar från de osmanska gravarna
till stadsmurarna.
Snabbt!
Om de når murarna kommer de att rasa
och de stora, smutsiga turksvinen kommer att äta våra kulor till frukost!
Baltaoğlu och den osmanska flottan är allt som står mellan den genuesiska flottan
och den trygga hamnen i Gyllene hornet.
Men först måste de hindra de större och snabbare segelfartygen.
De osmanska sjömännen ökar tempot
och får sina bågskyttar inom skotthåll för de genuesiska seglen.
GENUESISKA FLOTTAN
De avtagande vindarna saktar ner de genuesiska fartygen.
De är nu enkla mål för osmanerna som närmar sig.
-Dra! -Dra!
Förbered bågskyttarna!
Klara!
Eld!
Ta skydd!
Släck eldarna!
Klara!
Sikta på seglen!
Eld!
-De kommer aldrig att överleva det här. -Misströsta inte än.
Det gäller bara att vinden tilltar.
Jobba på!
Kom igen, pojkar! Kom igen!
-Dra! -Ge järnet!
De saktar ner!
Dra!
Utan vind slokar galeonernas segel,
vilket låter osmanernas mindre roddbåtar ta igen luckan.
Gör slut på dem, Baltaoğlu.
Utanför de västra murarna fortsätter de serbiska gruvarbetarna
att gräva tunnlar mot staden.
Vi är nära, pojkar! Jag känner lukten av en råtta!
Hallå, din lilla skit!
Framåt!
Tänd på, pojkar!
John Grant sätter eld på tunnlarna med grekisk eld,
en äldre motsvarighet till napalm
som fäster vid allt det vidrör och brinner i timmar.
Dussintals av Mehmets gruvarbetare dödas och Konstantinopels murar står kvar.
I Marmarasjön har vindarna avtagit helt.
Tiden är knapp för genuesarnas strandade flotta
när de osmanska fartygen kommer närmare.
De kommer!
Surra ihop skeppen!
De kristna binder slutligen ihop sig
och skapar en slags flytande borg som verkar vara en enkel måltavla.
Men de kristna skeppen är högre och kan skjuta ner på de osmanska skeppen.
Gör klart att borda!
Döda allihop!
Döda allihop, pojkar!
Döda dem! Kom igen!
Osmanerna hade vanliga båtar som kallades hadirika.
Medan européerna redan hade galeonerna.
Om en hadirika lägger sig bredvid en galeon måste de klättra upp.
Det är enklare för dem att döda dig än för dig att döda dem.
Framåt!
Sänk dem, Baltaoğlu. Gör det nu.
Kom igen.
Framåt!
Rör på er!
Mitt under kaoset skadas Baltaoğlu svårt.
Marmarasjöns ombytliga vindar griper in igen...
Nej.
...och fyller de genuesiska seglen.
Det är nu en sista, desperat spurt mot Gyllene hornet.
Med många av männen döda eller skadade
hamnar Baltaoğlu allt längre bakom den flyende genuesiska flottan.
Fort, innan de tar sig fram till Gyllene hornet!
Det är en jämn kamp, men till slut lyckas de fyra skeppen
ta sig fram till kedjan.
Kedjan sänks och de passerar.
Det höjer verkligen moralen för det belägrade folket.
Vilken ärofylld dag!
Gud ler mot oss!
Ta hit Baltaoğlu.
En osmansk armé på 140 enheter kunde inte stoppa fyra genuesiska fartyg
av vilka bara tre var militära.
Mehmet var utom sig av raseri, med all rätt.
Den heliga anden har räddat oss idag.
Så länge anden är här kommer murarna att hålla.
Sultan, vi har tagit hit Süleyman Pascha.
Kanske lär sig osmanerna äntligen sin plats.
Kanske, men sultanen är stolt och har förlorat både män och stolthet.
Han vill ha något tillbaka för sina besvär.
Låt honom knäböja hos kejsaren och be om det.
Det vore ändå klokt att tänka på hans temperament.
Om vi hjälper honom att rädda ansiktet...
Eller erbjuder vapenvila?
Gud ger den enda vilan!
Sultan!
Du får ta det med honom, Loukas, om du gillar honom så.
Behåll tron, Loukas. Gud har talat.
Mehmets hundar kommer att gå hem med svansen mellan benen.
Jag ska halshugga dig här och nu. Säg mig varför jag ska låta bli.
Jag har svikit dig, sultan.
Förlåt mig.
Du har skämt ut mig.
Du är en ynkrygg!
Du kan säga vad du vill, sultan, men jag är ingen ynkrygg.
Jag skulle villigt ha dött på skeppet och jag ska villigt dö under ditt svärd.
Felen är mina.
Straffa mig, sultan, men förlåt mina mannar.
Vi slogs så länge vi kunde.
Visa honom nåd, sultan!
Det här är en hedervärd man som varit en lojal soldat i otaliga strider.
Han har förlorat ett öga för dig.
Mehmet var van vid att statuera exempel med folk.
Amiralen, Baltaoğlu, förlorade ett sjöslag precis utanför murarna.
Mehmet pekade ut honom inför armén
och han skulle bli avrättad.
Det fick alla att tänka på
att man inte fick misslyckas och att sultanen iakttar dig.
Sultan!
Var nådig mot din kommendör.
Jag slogs med Süleyman Pascha i Bulgarien.
Han är en god man. Jag offrar mitt liv för hans.
Jag med.
-Han slogs som en sann krigare. -Vågar ni utmana er högste ledare?
Jag borde spetsa er allihop!
Att visa nåd är ädelt, sultan.
Att visa nåd är ädelt.
Ge honom 100 piskrapp.
Du är nådig, sultan.
Hur illa däran är han?
Therma?
Jag hoppas bara att vi kan ge dem en värdig begravning.
Ditt bandage är smutsigt.
Jag har varit lite upptagen.
Låt mig tvätta såret innan det blir varigt.
Det här kan göra ont.
Det kan jag ta.
SMEDEREVO-PROVINSEN I SERBIEN
Mara, nyheter från Konstantinopel.
Ryktet om Mehmets bakslag utanför Konstantinopels murar når Balkan.
Vad är det, syster?
Hans styvmor Mara bor nu i slottet som tillhör hennes far,
den serbiske regenten Đurađ Branković
som har ett bräckligt fredsavtal med osmanerna.
Min herre, vi kan skicka en armé nu.
Osmanerna sitter fast utanför Konstantinopel.
Valakerna kommer att hjälpa oss.
Serberna och ungrarna är gamla rivaler med osmanerna.
Ungrarna inledde ett korståg mot Mehmet under hans första regeringsperiod.
De förblir ett ständigt hot.
-Vad är situationen med katolikerna? -Det talas om 40 skepp i Egeiska havet.
De kan nå staden på en månad.
Det här är...
General Stefan.
Vad är det, min dotter?
Jag visste inte att du var här.
Inget att oroa sig för.
Jag hör oroande rykten om mycket blodspillan i Konstantinopel.
Rykten florerar alltid, kära du.
Var det något du ville?
Fortsätt, för all del.
Ordna en budbärare nu. Han måste skynda till Konstantinopel.
BELÄGRINGENS TREDJE VECKA
Efter nästan tre veckors strid står belägringen inför ett vägskäl.
Mehmet måste besluta att retirera och minska förlusterna, eller byta taktik.
En större fråga hänger tung över hans läger.
Har han fortfarande sina truppers lojalitet?
Moralen var låg i det osmanska lägret och drevs på av defaitism inom armén.
Om belägringen drog ut på tiden fanns risken att det
skulle komma förstärkningar från väst.
Det vore en dödsdom.
Att ta Konstantinopel hade varit nästan omöjligt för Alexander eller Caesar.
Nästan, men inte omöjligt.
Med hela sin armé samlad vid stadsmurarna.
Du talar i hypoteser.
Det blir inte hypotetiskt om våra män tappar tron.
Pascha, jag lovar...
Det du behöver göra nu är att vända förlust till seger!
Erbjud villkor för en vapenvila.
Det vore dumt av kejsaren att inte godta dem i det här läget.
Du har möjlighet att kräva eftergifter som ingen annan sultan har åstadkommit.
Skatter, utökade gränser, territorium.
Men inte staden.
Det är ändå en klar seger.
-Kanske på din tid... -Nu räcker det!
Från det serbiska hovet. Får bara läsas av sultanen.
Min styvmor varnar för en konspiration bland staterna på Balkan.
Vi måste handla snabbt.
Jag instämmer.
Mehmet är ung och viljestark. Han vill göra något som gör intryck.
Men folk som Çandarlı är byråkrater.
"Vi behöver fredssamtal och försiktighet. Låt oss inte riskera det vi har."
Att göra intryck är bra, men vad kostar det?
Halil Pascha, jag ska beakta ditt förslag, det är allt, tack.
Zaganos, följ med.
Om Mehmet skulle misslyckas med att ta staden, vad skulle då hända?
Med rykten om ett hotande anfall från väst
upprätthåller spioner informella kanaler mellan de romerska och osmanska hoven.
Du växte upp lekandes på murarna när slavarnas övervakare inte tittade.
Så påstå inte att du inte vet en dold väg ut ur staden.
Men det är för farligt utanför murarna. Turkarna är överallt.
Har jag inte betalat dig bra? Ordnat en plats i slottet?
Låt mig ta meddelandet. Ingen kommer se mig.
Det är ett känsligt ärende.
Jag måste själv ta det.
Det finns...
-Det finns ett system av gamla cisterner. -Ta mig dit.
Jag brukade leka här när jag var ensam.
Jag har aldrig visat det för någon.
Det var rätt att välja dig, kära flicka.
Du har haft mod i kroppen längre än de flesta krigare.
Den här vägen.
De gamla cisternerna som ringlade sig under Konstantinopel
var en underjordisk väg ut från staden.
Vi är en halv kilometer utanför det osmanska lägret.
Okej.
Gå tillbaka till staden.
Om osmanerna ser dig dödar de dig på fläcken.
Jag kan handskas med dem.
Gå tillbaka.
Du...
...gå, mitt barn.
Stanna! Vem är du, och vad gör du här?
Jag är romersk adelsman med nyheter som kan hjälpa er.
Varför knäböjer du då som en slav?
Om du visste vem jag är skulle du tilltala mig med mer respekt.
Vakna.
Vakna, din gamla grek.
Jag har dött och är i helvetet.
Jag skulle välja mina ord klokare, Notaras.
Det är tack vare mig du fortfarande lever.
Tänker du desertera?
Knappast.
Jag är här för affärer.
Jag är här för att diskutera villkoren för vapenvila.
På order av kejsaren?
Honom sköter jag.
-Vad är ert erbjudande? -Jag ska berätta vad Mehmet borde erbjuda.
Era försök att inta staden har misslyckats.
Er armé gör snart myteri.
Er unga sultan kommer att betala förlusten med sitt liv.
Det samma kan sägas om er kejsare och hans italienska soldater.
Konstantin är en rättvis man, klok nog att veta när han ska sluta.
Och Mehmet är min sultan.
Tala då förstånd med honom.
Avsluta belägringen innan en enad kristen armé står vid portarna.
Om de kommer.
Vi vet båda att det bara är en tidsfråga.
Om din sultan inte retirerar förlorar vi alla.
Vilka villkor föreslår du?
Pressen att erbjuda romarna vapenvila ökar.
Mehmet börjar få ont om tid att ta sig in i Konstantinopel.
En dag...
...när jag dör...
...ska det här bli ditt igen.
Det har sett oräkneliga slag.
Men tänk på det här:
Varje stor ledare har ett sådant vapen...
...genomsyrat av historia, legender...
...och hopp.
Men det som bär upp ett rike är inte bara dess vapen.
Det krävs visdom och lojalitet, strategi och instinkt.
I slutändan, Mehmet, är det ditt sinne...
...som kommer att vinna striden.
Hämta min kartograf och en skrivare.
Mehmet har samma egenhet som Napoleon. Han har lite fart och fläkt. Han har tur,
och han har en ödeskänsla som följer honom.
Han lyckas på något sätt träffa rätt tidpunkt i allt han gör.
Zaganos, jag vet hur vi ska få in skeppen i Gyllene hornet, men det måste ske nu.
Jag gör allt för dig, sultan, men hur?
Det jag säger får inte lämna tältet. Ingen får veta förrän planen är sjösatt.
Du har min eviga lojalitet, det vet du.
Hör här.
Om de otrogna tvingas försvara ett anfall från Gyllene hornet, och sprider styrkorna
blir murarna på land sårbara.
Ja, men kedjorna? Det är omöjligt.
Vi rundar kedjan.
Jag förstår inte. Vill du flytta armén?
Jag vill flytta flottan...
...över land.
Undertexter: Olof Andersson