MARTS 1443
10 ÅR FØR BELEJRINGEN
Jeg gentager.
Kan nogen af jer bringe mig det røde æble
uden at sætte en fod på tæppet?
Selim Pasha...
...den ærværdige general for norden.
Hvad er din plan?
Som jeg forventede.
Og hvad med dig...
den mægtige storvesir,
Çandarlı Halil Pasha?
For en skarp hjerne som din må det være en nem gåde at løse.
Jeg har ikke tid til barnlige lege, min prins.
Måske kan kun et barn løse denne gåde.
Det er jeres held, at jeg endnu ikke er sultan.
EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Ethvert imperie har en begyndelse, smedet i blod, stål, lykketræf og erobring
I 1453 udkæmper den romerske kejser Konstantin 11.
og den osmanniske sultan Mehmed 2. en episk kamp om Konstantinopel.
Treogtyve hære har forgæves forsøgt at indtage den legendariske by.
Efter den blodige kamp vil én hersker gå af med sejren,
og ændre historiens gang i de næste 300 år.
Skal et imperie rejse sig, må et andet falde.
Mehmed 2.s belejring af Konstantinopel går ind i sin tredje uge.
Mehmeds artilleri beskyder uopholdeligt Konstantinopels mure.
Hans flåde har lidt et knusende nederlag...
Klar til bording!
...mod en flåde fra Genua, som bringer mænd og forsyninger til Konstantinopel,
og genoveserne finder nu en sikker havn inde i det Gyldne Horn,
en snæver indskæring, der løber langs Konstantinopels mure.
Konstantinopel er velsignet med en stor beskyttet havn, det Gyldne Horn.
Den har en meget smal indsejling og to tårne på hver side,
men hvis en fjendtlig flåde trænger ind, er byen kun beskyttet af en linje af mure,
som ikke er så stærke som dem, der vender mod vest,
hvor en belejringshær vil komme fra.
Et stort antal kristne skibe ligger for anker her.
Det var et sårbart punkt.
Hvis de kan komme derind, kan de angribe mod den side af murene.
Derfor ville Mehmed 2. gøre alt
for at åbne en ny front mod byens mest sårbare del.
Det understreger for ham:
"Jeg skal ind i det Gyldne Horn."
Men havnen er beskyttet af en kæde af massivt støbejern.
Den strækker sig 750 meter fra Konstantinopel til Galata,
og den vejer over 30 ton.
Den har beskyttet havnen i over 700 år.
Kejser Konstantin har netop ladet den forstærke,
og den er nærmest umulig at trænge igennem.
UDKANTEN AF GALATA BELEJRINGENS 3. UGE
Mehmed er en meget aktiv tænker,
så han udtænker denne geniale, radikale og vilde plan.
Det er uvist, hvordan Mehmed fik idéen.
Han er tydeligvis påvirket af tidspresset,
og med en slags geni for både strategisk tænkning og PR
får han den idé, at de kan give angrebet en helt ny flanke
ved at slæbe skibene over land fra Bosporus og ned i det Gyldne Horn.
Det falder!
De 76 skibe skal slæbes to kilometer gennem en skov
oppe over den genovesiske koloni Galata.
Krig handler om ingeniørkunst.
Det handler ikke om tapperhed eller mod, men om forskellige teknikker.
Det var en genistreg.
Helt genialt.
Mehmeds vovelige plan vil kun lykkes, hvis den holdes hemmelig
i et land, der vrimler med spioner.
Mehmeds plan om at flytte skibene bliver endnu mere afgørende,
da rygter når lejren om en kristen flåde på vej fra Venedig,
og tegn på uro begynder at opstå blandt hans soldater.
Tilgiv mig, sultan. Vagten sagde, De var tilbage.
Er fyrfadet i dit eget telt blevet koldt, Pasha?
Çandarlı Halil er altid velkommen.
Du ville tale med mig?
Ja, min sultan.
-Foruroligende rygter løber gennem lejren. -Hvilke slags rygter?
At venetianerne snart sender flere skibe og mænd.
Disse rygter, du taler om...
Hvor stammer de fra?
Vore spioner i Konstantinopel har hørt tale om det i dagevis.
Javel.
Stemmer det, ville det være en katastrofe for soldaternes moral
og for vores planer om at indtage byen.
Overvejer De stadig en våbenhvile?
Jeg overvejer mulighederne, Pasha. Jeg lader dig vide, når jeg beslutter mig.
-Tilgiv mig, sultan, men vi er i fare. -Derfor gør jeg, hvad jeg kan.
Du må stole på mig, min læremester.
Ligesom jeg altid har stolet på dig.
Jeg bør se til mine mænd.
De skibe skal til det Gyldne Horn straks.
Vi må handle, før det slipper ud.
KONSTANTINOPEL DET ØSTROMERSKE RIGES HOVEDSTAD
I Konstantinopel har sejren til søs
og rygter om, at paven har sendt 40 skibe fra Venedig,
givet byen nyt håb for en kort stund.
Men mange indbyggere er allerede flygtet,
og de ved, at kampen langt fra er slut.
Hvor skal du hen?
Troede du, jeg ville ligge her hele dagen
og se på dig sove som en engel?
Kom tilbage i seng.
-Vi behøver ikke sove. -Har du ikke en krig at udkæmpe?
Kan jeg ikke gøre noget for at overbevise dig?
Der er én ting.
Sig blot, hvad det er.
Tag mig med, når du forlader byen.
Har du talt med din far?
Eller med ham spytslikkeren, Notaras?
Ham skal du holde godt øje med.
Lad mig sige det samme som til dem.
Jeg vil ikke rejse, før belejringen er slut.
Sig til dem, at jeg vil holde mit ord.
Jeg er ligeglad med dem.
Tag mig væk fra byen.
Taler du om ægteskab? Hvad vil din far...
Jeg har ikke brug for en mand! Kun passage til Italien. Jeg betaler.
Tænk over mit tilbud.
I bakkerne over Galata er Mehmeds vovelige plan
om at flytte 70 skibe hen over land
og ned i det Gyldne Horn godt undervejs.
Det er helt afgørende, at den enorme operation holdes hemmelig.
Mehmed holdt på sine hemmeligheder, og han sagde ofte:
"Hvis blot ét hår i mit skæg kendte til mine tanker,
ville jeg trække det ud."
Overalt var de omgivet af spioner.
Alt, hvad Mehmed sagde i krigsrådet, blev rapporteret til romerne.
Alt, hvad romerne besluttede, blev rapporteret til Mehmed.
Det var der meget af.
Galata, den genovesiske handelskoloni på den anden side af det Gyldne Horn,
ligger lige ved siden af Mehmeds rute for skibene,
og vrimler med spioner.
Det er en voksende bekymring for sultanen.
Genua er en købmandsstat.
De har ikke nogen dramatiske politikker for religion,
eller nogen anden plan end at blive rige.
"Vi bliver bare herinde bag vores mure,
og vi taler gerne med enhver,
men vi forsikrer Mehmed om, at vi ikke blander os."
Genoveserne havde også et problem. De forsynede osmannernes hær.
Men om natten tog de ud og hjalp Giustiniani med at forsvare byen.
De prøvede at spille på alle sider.
Sultan.
Guvernøren for Galata er ankommet.
Hr. Lomellini. Tak, fordi du kom.
Jeg har kun et par minutter. Jeg har travlt med mange ting for tiden.
Naturligvis, sultan.
Der er en sag, som kræver den diskretion,
man kun finder mellem gode naboer.
Vores ydmyge koloni i Galata har altid været osmannernes venner.
Og romernes.
Måske.
Vi ønsker blot at drive handel og tjene til livet.
-En neutral ven af jer begge. -Og?
Vi har bevist vores støtte til sultanen.
Vi har forsynet jeres hær med korn og varer og skibe.
Vi hjalp Deres far under slaget ved Varna, da han skulle krydse strædet.
Hvis dine spioner...
skulle se noget, som jeg ønsker skal forblive uset,
og hvis romerne fik det at vide...
...ville jeg blive meget utilfreds.
Du kan være sikker på, at jeg vil tie, hvis der skulle være noget af den slags.
Men?
Folk fra hele verden kommer for at handle hos os,
med forskellige hensigter.
Galata har handlet med information i århundreder,
men diskretion vil give mere profit i de kommende uger.
Jeg vil gøre mit bedste, sultan.
Jeg er taknemlig, hr. Lomellini.
Du indgyder respekt, når det kræves.
Du indgyder frygt, når det kræves.
Men du har et bestemt mål.
Du gør, hvad der kræves for at nå det mål,
og det er et tegn på genialitet.
Mehmed lader sine kanoner skyde hen over Galata
mod skibene for anker i det Gyldne Horn.
Beskydningen overdøver lyden fra hans mænd,
mens de rydder vejen for de osmanniske skibe,
og sender en klar besked til guvernør Lomellini:
"I kan blive de næste."
SMEDEREVO, SERBIEN
Hundredvis af kilometer mod vest er problemer på vejs for osmannerne
i form af deres gamle modstandere, ungarerne og serberne.
Du arbejder stadig?
Altid, min kære.
Lidt varme?
Jeg så, general Stefan var her igen.
Han har besøgt dig ofte.
Det er altid godt at holde sig gode venner med ungarerne.
Og hvad med Rom?
Rom vil altid slæbe på fødderne, hvad angår ortodokse kristne.
Vi er ikke pavens venner.
Og det betyder?
Hvad er det, du vil, Mara?
Vil du sende en hær for at angribe tyrkerne?
Det kan jeg ikke tale om.
-Stoler du ikke på mig? -Jeg gør, jo.
Men?
Nogle i rådet føler, at din troskab ligger hos sultanen.
Og hvad med dig selv?
Disse er komplicerede tider, min kære.
Hvis belejringen varede for længe,
kunne den ungarske konge ankomme med en hær, og så er alt tabt.
Hvis en ungarsk hær venter på dig,
og du ligger i en belejring, kan hele din hær blive udslettet.
Det er en alvorlig fejl at angribe osmannerne.
Ungdom er ikke det samme som svaghed.
Hvis han får det mindste nys om det,
vil en osmannisk hær stå for porten, og de vil knuse din hær.
Du mener "vores hær"?
Fader, jeg beder dig.
Du må genoverveje din plan, før det er for sent.
Du har altid været vis ud over din alder.
Ligesom din mor.
Men nu frygter jeg,
at sultanen har forblændet dig.
Mehmed er som en søn for mig.
Murad er død,
og din tid i Adrianopel er forbi.
Måske...
skulle du overveje at gifte dig igen.
Vi kan finde en passende ægtemand til dig.
Sultan.
Guvernør Lomellini ønsker at se Dem.
Sultan Mehmed.
Jeg beklager, at jeg forstyrrer Deres måltid, men det er vigtigt.
Signor Lomellini.
Sid endelig ned.
Meget venligt, men jeg bliver ikke længe.
Hvad kan dog være så vigtigt, Angelo Pasha?
Det handler om vores handelsskib, som jeres kanoner sank i havnen i dag.
Det var sikkert blot et uheld.
Ja, det sank meget hurtigt.
Det var et genovesisk handelsskib fra Galata.
Det var lastet med varer til en værdi af 100.000 dukater.
Men det lå indenfor kæden...
...ikke sandt?
Jo.
Kære guvernør.
Jeg vidste ikke, at der lå allierede skibe i havnen.
I fik at vide, at alle skibe skulle flyttes udenfor kæden.
Vi antager, at alle skibe i det Gyldne Horn er fjendtlige,
også dem, der tilhører piraten Giustiniani.
Men nu siger du, det er dine?
-En misforståelse. -Godt.
-Det vil blive ordnet straks. -Godt.
Der er en ting til.
Ja?
Jeres nye kanoner har skudt direkte hen over byen hele dagen.
Den konstante beskydning er...
foruroligende.
Forskrækkelsen fik min svigerindes veer til at gå i gang,
og folk er bekymrede for, at et skud rammer et hus eller en skole.
Det ville være frygteligt,
men vi er midt i et slag.
Guvernør, du forstår dig på forretninger,
så jeg har et forslag.
Mine kanoner vil tie, hvis du til gengæld også tier.
Jeg har allerede lovet, at jeg vil stoppe rygter...
Lad mig vise dig noget.
Når jeg indtager Konstantinopel, vil vi blive meget nære naboer.
Jeg vil opføre mit imperies hovedstad der.
Rom vil ligne en landsby i sammenligning.
En handelskoloni som jeres vil gøre rigeligt med forretninger.
Jeg beder blot om, at du får styr på dine landsmænd, kære ven.
-Forstået. -Godt.
Godt. Mange tak for samtalen, guvernør.
Hvilken tragedie, hvis vores kanoner havde ramt jeres smukke tårn.
I bakkerne over Galata
har tusindvis af osmanniske soldater næsten ryddet vejen for sultanens skibe.
Vi skal tænke på den arbejdskraft og indsats, det har krævet.
Man skal bruge store mængder talg, som er dyrefedt,
til at smøre de fældede træer, så skibene kan rulles frem.
Og at de var i stand til at flytte skibene fra det ene farvand til det andet,
og dermed omgå romernes fælde,
siger meget om de visionære tænkere i den osmanniske hær.
Det var en meget praktisk løsning på et ellers uoverkommeligt problem.
De var mange dage om at bygge vejen.
De gjorde det omme bag Para-bjergene
på et sted, hvor de ikke kunne ses fra Konstantinopel eller Galata.
Og så flyttede de skibene til det Gyldne Horn på en enkelt nat.
Romerne stod på murene og tænkte: "Hvad er den larm? Hvad sker der?
Hvilken djævelsk maskine er nu på vej?"
Da vejen er bygget og fedtet til, og alt er parat,
slæber de skibene op af vandet ved hjælp af reb, mænd og okser.
De kommer op på toppen af bakken, og så glider de bare ned
og plasker ned i vandet i det Gyldne Horn.
22. APRIL BELEJRINGENS 16. DAG
Tyrkiske skibe er i havnen!
Er det sandt?
De bæster er i Hornet.
Hvordan er det muligt? Er de brudt gennem kæden?
De gik rundt om den.
Ved Gud.
Når man står oppe på murene og ser på, at det sker,
mister man nok lidt modet.
"Vi har prøvet alt, og de er smarte nok til at omgå det."
Zaganos Pasha, flyt artilleriet fra Galata ned til havnen.
Ret dem mod byen, og gør klar til at skyde.
I mellemtiden, en salut for kejseren.
-Lad alle kanoner skyde mod murene. -Javel, sultan.
Det er al min mad!
Hov!
De fyre, der var her, er pludselig derovre,
og nu skyder de og sender soldater mod dig.
Det har været rædselsvækkende.
Det er ikke alene strategisk nyttigt,
men også en ting, hvor alle siger:
"Mehmed ved virkelig, hvad han gør. Det var en genistreg."
Det handler om kampmoral. Alle er ved at miste modet,
og pludselig sker denne utrolige begivenhed.
Nyheden spredes, og alle siger: "Mehmed er et geni. Lad os følge ham."
Mehmeds skaktræk vender belejringens momentum.
Romerne bliver overrumplet og er nu sårbare.
Vi må sende soldater til havnemuren. Straks.
Gør det.
Det er et slemt slag. Romernes forsvar er allerede under pres.
De havde under 7000 soldater til at patruljere 22 kilometer mur,
og nu, hvor der pludselig er tyrkiske skibe i havnen,
skal de forsvare yderligere 5 kilometer mur,
som presser ressourcerne endnu mere.
Men hvad der er endnu værre:
selv hvis en hær kommer til undsætning, hvor skal de sejle ind?
-Er du kommet noget til? -Nej, men mange andre er.
Herre, De må gøre noget. Jeg kan bringe en besked til Deres ven...
-Det er for sent, Ana. -Byen falder.
-Deres osmanniske ven kan... -Nævn det ikke igen.
Det er gået for vidt. Vi ville begge begå forræderi.
Men, herre...
Det er ude af mine hænder.
Vask dit ansigt, gør dine pligter, og bed.
Hvorfor har Galata ikke sagt noget?
Det er åbent forræderi.
Hvis de vidste noget, havde de sagt det.
Hvis de vidste noget?
Du tror, de ikke har set den osmanniske flåde bag deres by?
-Hvorfor har de ikke angrebet endnu? -De har os omringet på alle sider.
Hvis jeg var dem, ville jeg vente,
langsomt kvæle os...
...og så afslutte det med ét slag.
Du har tænkt meget over, hvordan man kan slå os.
Vi kan ikke lade dem blive i havnen.
De forventer, at vi skjuler os bag murene i frygt.
Derfor må vi angribe nu, før de sikrer deres position.
Kan vi sende vores skibe mod deres?
VI kan vende det til en fordel.
Deres skibe er i havnen, men de er også sluttet inde.
I har set, at vores flåde er overlegen.
Med et enkelt godt planlagt baghold kan vi sænke alle deres skibe.
Jeg er enig med hr. Giustiniani, min kejser.
Ved at vente gør vi, som de ønsker.
Men overrasker vi dem...
er det slut med truslen fra havet.
Udmærket.
Det er afgjort.
Angrib så snart som muligt.
Og brænd alle tyrkere på de skibe.
Nej, forlad mig ikke!
Giv slip!
Du skader min arm!
Giv slip!
Bring hende til mig.
Giv slip. Jeg kan gå selv!
Giv slip, det gør...
Hvad vil du her?
Ja.
Djævelen selv taler græsk.
Du er i sikkerhed.
Du har intet at frygte.
Medmindre du er en spion.
Mehmed fremstår som en ekstremt kompliceret person.
Han talte mange sprog, tyrkisk, arabisk, persisk.
Han talte græsk og en slavisk dialekt.
Han er fascinerende, fordi han fremstår som en kriger,
men han kunne også være gavmild mod fremmede.
Hvad er dit ærinde her?
Jeg har en besked til nogen.
En advarsel.
-Hvem? -En ven af min herre.
Jeg kender ikke navnet.
Og hvem er din herre?
Kender du straffen for spionage?
-Døden. -Ja.
Det vil være en langsom og forfærdelig død.
Og jeg vil ikke nyde at udføre den.
Gud vil vente mig.
Hvad er dit navn?
Ana.
Hvorfor er du udenfor byen, Ana? Det er farligt.
Der er farligt inde i byen.
Du talte tyrkisk til min mænd.
Mine forældre var tyrkiske.
De søgte et bedre liv i Konstantinopel.
Ville de bryde sig om, at du løber rundt i skoven?
De døde, da jeg var barn.
Pesten.
-Jeg ser, du er kristen nu. -Jeg voksede op på et børnehjem.
Jeg er opdraget af nonner.
Så...
...her er vi.
To forældreløse, fanget i en krig uden en ende i sigte.
Men du er sultan, og jeg er en slave.
Vi er alle ens i Allahs øjne.
Jeres Bibel siger:
"Rig og fattig har dette til fælles: Herren er begges skaber."
-Du kender Bibelen? -Ja, jeg har studeret den.
Mehmed var en meget magtfuld sultan.
Han var faktisk interesseret i at bygge noget, der var større
end blot et osmannisk og tyrkisk imperie.
Noget, der var multi-religiøst,
multi-etnisk og rummeligt.
Du har magten til at vise nåde, før tusinder flere dør.
Jeg tilbød din kejser nåde for alle bag byens mure,
men han nægtede. Hans stolthed blænder ham.
Så belejringen er for dit folks bedste? Ikke for din egen hæder?
Det er vist på tide, du fortæller om denne "advarsel."
Jeg vil bare stoppe drabene.
Begynd med dig selv. Jeg kan skåne dig.
Dine skibe i havnen har rystet kejseren.
-Alting vil optrappes. -Det behøves ikke.
Din flåde er i fare.
Italienske lejesoldater samles på havnemuren.
De har en dødelig plan.
-Hvornår? -Jeg ved det ikke, men snart.
Hvorfor skulle jeg tro en romersk spion?
Jeg håber blot, at du vil trække dig tilbage, sultan.
Frels dig selv, frels os alle.
Skulle jeg flygte? Når jeg er kommet så langt?
Kejseren slår ud, og du slår endnu hårdere tilbage.
Det bliver ved, indtil ingen står tilbage.
Hverken muslimer, kristne, romere eller osmannere.
-Kun død! -Jeg ønsker ikke mere død.
Men her ligger du udenfor byen med tusinder af soldater!
Romernes tid er forbi, lille spion.
Hvor brutalt det sker, er i din kejsers hænder.
Hent straks Zaganos Pasha.
Vi vil bekræfte din historie. Lyver du...
Jeg er parat til at dø for mine forbrydelser.
Men hvis du indtager byen, så beder jeg dig...
Vær nådig.
Vær den hersker, du siger, du er.
I Konstantinopel anføres bagholdet for osmanneres flåde
af den venetianske flådeofficer Giacomo Coco.
Her opstår problemet mellem genoveserne og venetianerne.
Et angreb blev planlagt med venetianeren Coco som leder,
der skulle brænde de tyrkiske skibe i havnen.
Kejseren bifaldt venetianernes plan,
men så hørte genoveserne om det og ville deltage.
Derfor blev operationen udskudt i nogle dage,
så genoveserne kunne være med.
Vi kan ikke udskyde det længere. Jeg forstår det ikke.
Et angreb som dette skal planlægges udførligt.
Der er ikke plads til hastværk.
Blot ét forkert træk, og det er ude med os alle.
Vi behøver ikke dine råd.
Du er her som en høflighedsgestus. En unødvendig én, efter min mening.
Og hvordan vil I komme gennem min havn til osmannernes skibe?
Hvis mine nattevægtere ser skibe i havnen,
vil de være nødt til at slå alarm.
Så, mine herrer,
skal vi se på planerne igen?
Hvis jeg har brug for at vide noget, så sig det nu.
Hvad skulle det være, min herre?
Ved min moders grav, hvis du forråder os,
kløver jeg dig og hænger dine indvolde ud fra tårnet i Galata.
Så er det et held, at jeg er trofast.
28 APRIL BELEJRINGENS 23. DAG
Efter flere forsinkelser indledes missionen mod de osmanniske skibe
natten til den 28. april.
Sabotørerne vil anvende græsk ild
til at sætte de 76 osmanniske skibe i brand og sænke dem.
Græsk ild er en blanding af brandbart materiale og fyrreharpiks.
Bliver du ramt af det, undgår du ikke at blive brændt levende.
Det er middelalderens napalm.
Du er et stædigt genovesisk asen, Giustiniani, men du er en kriger.
Jeg gav gerne dig den samme kompliment, Coco, men du er ikke genoveser.
Om Gud vil det, slutter det i nat.
Vender jeg ikke tilbage...
...vil du så sørge for, at min hustru og døtre får dette?
Gå med Gud, broder.
-Ciao. -Ciao.
Coco sejler ud på det Gyldne Horn med sine folk.
Hvis de kan ødelægge osmannernes flåde,
vil det ændre hele forløbet af slaget om Konstantinopel.
Forbered ilden.
Alarm!
I dækning!
Nej!
Vi er forrådt.
Historien vil belønne din troskab, min ven.
Tekster af: Andreas Kjeldsen