‎MARTIE 1443
‎CU 10 ANI ÎNAINTE DE ASEDIU
‎Mă repet.
‎Poate să-mi aducă cineva mărul roșu
‎fără să calce pe covor?
‎Pașa Selim,
‎prestigiosul general al nordului.
‎Ce plan ai?
‎Cum era de așteptat.
‎Dar dumneata...
‎Mare Vizir,
‎pașa Çandarlı Halil?
‎Pentru mintea dumitale ascuțită,
‎ghicitoarea asta ‎ar trebui să fie simplă.
‎N-am timp de jocuri copilărești, ‎mărite prinț.
‎Poate că e nevoie de-un copil ‎ca să deslușească ghicitoarea.
‎Ești norocos...
‎că încă nu sunt sultan.
‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Toate imperiile au un început
‎născut din sânge, oțel, ‎destin și cuceriri.
‎În 1453, ‎împăratul roman Constantin al XI-lea
‎și sultanul otoman Mahomed al II-lea
‎duc o bătălie epică ‎pentru Constantinopol.
‎Pentru legendara cetate ‎s-au bătut 23 de armate.
‎Toate au dat greș.
‎Din acest masacru va ieși victorios ‎un singur cârmuitor
‎care va schimba cursul istoriei ‎pentru următorii 300 de ani.
‎Pentru ca un imperiu să se ridice,
‎un altul trebuie să cadă.
‎Al doilea atac al lui Mahomed asupra ‎Constantinopolului e în a treia săptămână.
‎Artileriștii lui Mahomed
‎bombardează neobosit ‎zidurile Constantinopolului.
‎După ce flota sa suferă ‎o înfrângere devastatoare...
‎Urcați la bord!
‎...în fața unei flote genoveze
‎care aduce soldați și provizii ‎la Constantinopol,
‎genovezii se adăpostesc ‎în portul Cornul de Aur,
‎un golf îngust , de-a lungul zidurilor ‎orașului Constantinopol.
‎Constantinopol are avantajul ‎unui port adăpostit imens,
‎Cornul de Aur.
‎Are o intrare foarte îngustă
‎și două turnuri de fiecare parte,
‎iar dacă intră o armată inamică ‎în Cornul de Aur,
‎doar o parte a zidului este neprotejată,
‎căci pe-aceea nu au construit-o ‎așa de solidă precum cea din vest,
‎de unde se așteptau armate inamice.
‎Este o zonă plină cu vase creștine,
‎înghesuite unele în altele.
‎Era un punct sensibil.
‎Dacă intrau acolo,
‎puteau să atace acea latură a orașului.
‎De aceea, Mahomed al II-lea s-a străduit
‎să mai deschidă un front
‎înspre cea mai vulnerabilă ‎zonă a orașului.
‎Avea un gând obsedant:
‎„Trebuie să intru în Cornul de Aur.”
‎Dar portul e apărat ‎de un lanț de fontă masiv.
‎Lanțul se întinde pe o distanță de 800 m, ‎de la Constantinopol la Galata,
‎și cântărește peste 30 de tone.
‎Protejează portul de peste șapte secole.
‎Consolidat recent din ordinul ‎împăratului Constantin,
‎este practic impenetrabil.
‎PERIFERIA GALATEI ‎SĂPTĂMÂNA A TREIA DE ASEDIU
‎Mahomed era foarte agil ‎și gândea permanent,
‎așa că născocește, ‎din senin, un plan genial și nebunesc.
‎Nu e limpede cum i-a venit ‎această idee lui Mahomed,
‎dar probabil că, presat de timp
‎și având idei strategice geniale ‎și capacitatea de a relaționa cu oamenii,
‎s-a gândit
‎că ar putea întoarce ‎întregul flanc de atac
‎prin traversarea vaselor pe uscat, ‎dinspre Bosfor,
‎către Cornul de Aur.
‎Cade!
‎Cele 76 de nave vor fi târâte
‎pe un drum forestier de 2,4 km
‎aflat deasupra republicii genoveze Galata.
‎Adesea, războiul înseamnă inginerie.
‎Nu înseamnă vitejie și curaj.
‎Ci folosirea diferitelor tehnici.
‎A fost o mișcare genială.
‎Genială.
‎Planul îndrăzneț al lui Mahomed ‎va avea succes doar dacă rămâne secret
‎într-o zonă înțesată de spioni.
‎Planul lui Mahomed de a muta navele ‎devine și mai urgent,
‎fiindcă urmează să vină ‎o flotă creștină de la Veneția,
‎iar neliniștea pune stăpânire pe el ‎și pe soldații săi.
‎Iertare, mărite sultan. ‎Gărzile au spus că te-ai întors.
‎S-a răcit soba din cortul dumitale, pașă?
‎Çandarlı Halil e bine-venit oricând.
‎Voiai să vorbești cu mine?
‎Da, mărite sultan.
‎Umblă zvonuri îngrijorătoare prin tabără.
‎Ce fel de zvonuri?
‎Semnale că venețienii vor trimite ‎în curând nave și oameni.
‎Semnalele despre care vorbești,
‎de unde vin?
‎Spionii noștri din Constantinopol ‎au auzit că se vorbește despre asta.
‎Înțeleg.
‎Dacă este adevărat,
‎doar și vestea în sine poate fi ‎devastatoare pentru moralul trupelor
‎și al planului de a ataca orașul.
‎Încă mai iei în considerare armistițiul?
‎Iau în considerare toate opțiunile, pașă.
‎Te voi ține la curent cu decizia.
‎- Iertare, dar suntem în pericol. ‎- De unde și inițiativa mea.
‎Trebuie să ai încredere ‎în mine, profesore.
‎Așa cum am și eu în tine.
‎Merg la soldații mei.
‎Trimiteți navele ‎în Cornul de Aur numaidecât!
‎Trebuie să ne grăbim, înainte să se afle.
‎CONSTANTINOPOL ‎CAPITALA IMPERIULUI ROMAN DE RĂSĂRIT
‎La Constantinopol, victoria de pe mare
‎și zvonuri privind o flotă venețiană ‎de 40 de vase trimisă de Papă
‎au ridicat moralul cetățenilor ‎pentru o clipă.
‎Dar mulți dintre ei au plecat deja,
‎știind că bătălia e departe de final.
‎Unde te duci?
‎Credeai că stau aici toată ziua
‎și te privesc dormind ca un înger?
‎Vino înapoi în pat.
‎Nu trebuie să dormim.
‎Nu trebuie să mergi la luptă?
‎Nu pot face nimic să te răzgândești?
‎Ar fi ceva.
‎Trebuie doar să-mi spui.
‎Ia-mă cu tine când pleci din oraș.
‎Ai vorbit cu tatăl tău?
‎Sau cu lingăul ăla viclean, Notaras?
‎Ai face bine să stai cu ochii pe el.
‎Îți spun ce le-am spus și lor.
‎N-am de gând să plec ‎până nu va avea loc atacul.
‎Spune-le că mă voi ține de cuvânt.
‎Nu-mi pasă ce spun ei.
‎Ia-mă din orașul acesta.
‎Vorbești de căsătorie?
‎- Ce-ar spune tatăl tău... ‎- Nu-mi trebuie soț!
‎Doar să ajung în Italia.
‎Te voi plăti.
‎Gândește-te la oferta mea.
‎Pe dealurile de deasupra Galatei,
‎planul îndrăzneț al lui Mahomed ‎de-a căra peste 70 de nave pe uscat
‎până în Cornul de Aur progresează.
‎Operațiunea majoră trebuie ‎să fie ținută complet secretă.
‎Mahomed era foarte secretos
‎și spunea așa:
‎„Dacă un singur fir de păr de-al meu ‎ar știi ce gândesc cu-adevărat,
‎aș renunța.”
‎Erau înconjurați peste tot de spioni.
‎Tot ce a spus Mahomed în consiliu ‎a ajuns la urechile romanilor.
‎Tot ce au decis romanii a ajuns ‎imediat la urechile lui Mahomed.
‎Se întâmpla asta adesea.
‎Galata, colonia negustorească genoveză
‎aflată peste Cornul de Aur ‎de Constantinopol
‎se află chiar sub ruta planificată ‎de Mahomed pentru mutarea vaselor
‎și e un focar de spioni.
‎O îngrijorare crescândă pentru sultan.
‎Coloniile genoveze sunt negustorești.
‎Nu au un gen ‎de politică religioasă dramatică
‎și niciun alt plan decât acela ‎de a se îmbogăți.
‎Și-au zis că stau în spatele zidurilor,
‎vorbesc cu Mahomed sau cu cine e nevoie
‎și-i spun așa: ‎„Nu-ți face griji, nu ne băgăm.”
‎Genovezii aveau și o mică problemă.
‎Aprovizionau armata otomană.
‎Dar se pare că noaptea
‎mergeau și-l ajutau ‎pe Giustiniani în defensivă.
‎Încercau să joace pe toate planurile.
‎Mărite sultan,
‎guvernatorul genovez al Galatei ‎a venit să vă vadă.
‎Senior Lomellini. Mulțumesc pentru vizită.
‎Am doar câteva minute.
‎Vă imaginați ‎cât de ocupat sunt zilele acestea.
‎Desigur, mărite sultan.
‎Această chestiune necesită ‎un grad de discreție
‎ce poate exista doar între buni vecini.
‎Modesta noastră colonie din Galata
‎a fost mereu prietena otomanilor.
‎Și a romanilor.
‎Probabil,
‎dar tot ce vrem este ‎să ne câștigăm existența prin negoț.
‎Un prieten neutru al tuturor.
‎Și?
‎Ne-am arătat de multe ori ‎sprijinul pentru sultan
‎aprovizionând armata voastră cu grâne, ‎bunuri și vase la nevoie.
‎V-am ajutat tatăl, fie-i țărâna ușoară,
‎la Bătălia de la Varna ‎când a trebuit să treacă strâmtoarea.
‎Dacă spionii dumitale
‎au văzut ceva ‎ce n-aș fi vrut ca ei să vadă
‎și va ajunge la urechile romanilor,
‎aș fi extrem de nemulțumit.
‎Fiți sigur că nu voi scoate o vorbă,
‎dacă chiar s-a întâmplat ce sugerați.
‎Dar?
‎Ne trec pragul pentru negoț ‎oameni din toată lumea,
‎cu diferite interese.
‎Genovezii din Galata fac trafic ‎de informații de secole,
‎dar discreția va fi mai profitabilă ‎săptămânile următoare.
‎Voi face tot ce pot, mărite sultan.
‎Îți mulțumesc, senior Lomellini.
‎Când este nevoie, inspiri respect.
‎Când este nevoie, inspiri teamă.
‎Dar ai un obiectiv.
‎Ca să-l atingi, faci orice este necesar,
‎și asta e o mișcare genială.
‎Mahomed ordonă ca armata ‎să tragă cu tunurile peste Galata,
‎în vasele din Cornul de Aur.
‎Bombardamentul estompează ‎zgomotul oamenilor săi,
‎care defrișează pădurea ‎pentru navele otomane...
‎și trimite un mesaj clar ‎guvernatorului Lomellini.
‎„Ați putea fi următorii.”
‎SEMENDRIA, SERBIA
‎La sute de kilometri spre vest, ‎otomanilor li se pregătește ceva
‎de către vechii lor adversari ‎ungurii și sârbii.
‎Încă mai lucrezi?
‎Întotdeauna, draga mea.
‎Vrei ceva cald?
‎L-am văzut iar pe generalul Stefan.
‎Vine frecvent în vizită.
‎E bine să păstrăm relații ‎de prietenie cu ungurii.
‎Și cu Roma?
‎Roma va fi mereu ezitantă ‎când vine vorba de creștinii ortodocși.
‎Nu suntem prieteni cu Papa.
‎Adică?
‎Ce urmărești, Mara?
‎Trimiți armata să-i atace pe turci?
‎Nu pot discuta despre chestiunea aceasta.
‎Nu ai încredere în mine?
‎Ba da.
‎Dar?
‎Unii din consiliu consideră ‎că îi ești loială sultanului.
‎Și tu ce crezi?
‎Trăim vremuri complicate, draga mea.
‎Dacă atacul ar fi durat prea mult, ‎era foarte posibil
‎ca regele ungar să vină cu o armată ‎numeroasă de eliberare,
‎și totul ar fi eșuat.
‎Dacă te flanchează armata ungară
‎cât asediezi o poziție,
‎atunci, armata ta poate fi anihilată.
‎Să-i atacăm pe otomani ‎ar fi o greșeală majoră.
‎Nu confunda tinerețea cu slăbiciunea.
‎Dacă ajunge ceva la urechile lui,
‎armata otomană va da năvală
‎și va strivi armata ta.
‎Adică armata noastră?
‎Tată, te rog,
‎te implor să te mai gândești ‎înainte să fie prea târziu.
‎Mereu ai fost prea înțeleaptă ‎pentru vârsta ta.
‎Precum mama ta.
‎Dar acum mă tem...
‎că ești orbită de sultan.
‎Mahomed îmi este ca un fiu.
‎Murad e mort
‎și tu nu mai ai ce căuta la Adrianopol.
‎Poate...
‎că ar trebui ‎să te căsătorești cu altcineva.
‎Sunt convins că vom găsi un soț potrivit.
‎Mărite sultan,
‎Beiul Lomellini a venit să vă vadă.
‎Mărite sultan Mahomed.
‎N-am vrut să vă deranjez de la masă, ‎dar am o problemă urgentă.
‎Senior Lomellini.
‎Vă rog, luați loc.
‎Sunteți amabil, dar nu vă țin mult.
‎Ce poate fi așa de urgent, pașa Angelo?
‎E vorba despre vase,
‎mai ales cel comercial, ‎pe care l-ați scufundat în port azi.
‎Sunt sigur că a fost un accident.
‎Da, s-a scufundat repede.
‎Era un vas comercial genovez de la Galata.
‎Încărcătura valora 100.000 de ducați.
‎Dar era în interiorul Cornului,
‎nu-i așa?
‎Da.
‎Dragul meu bei,
‎nu știam că mai sunt ‎vase aliate în port.
‎Ți s-a pus în vedere înainte de atac ‎să muți vasele în afara lanțului.
‎Am presupus că toate vasele ‎rămase în interiorul Cornului
‎aveau intenții ostile,
‎inclusiv cel al piratului Giustiniani.
‎Vrei să spui că erau ale tale?
‎- A fost o neînțelegere. ‎- Bine.
‎- O voi rezolva numaidecât. ‎- Bine.
‎Mai e ceva.
‎Da?
‎Noile dumitale tunuri au tras ‎pe deasupra orașului nostru toată ziua.
‎Tirul permanent peste noi este...
‎stresant.
‎Soția fratelui meu a intrat în travaliu ‎din cauza stresului
‎și există îngrijorări
‎că ar putea fi lovită o casă sau o școală.
‎Ar fi îngrozitor...
‎dar suntem în război.
‎Dle guvernator, ‎ești înțelept în astfel de probleme,
‎așa că am o propunere.
‎Voi opri tunurile ‎în schimbul tăcerii dumitale.
‎Dar v-am asigurat deja ‎că-mi voi ține gura...
‎Vreau să-ți arăt ceva.
‎După cucerirea Constantinopolului, ‎vom fi vecini și mai apropiați.
‎Voi construi noua capitală ‎a imperiului meu acolo.
‎Roma va părea un sătuc amărât.
‎Pentru o colonie negustorească precum ‎a voastră, va fi negoț din belșug.
‎Dar, până atunci, îți cer
‎să-ți controlezi oamenii, prietene.
‎Am înțeles.
‎Bine.
‎Mersi că mi-ai zis ce te frământă, bei.
‎Ar fi fost o tragedie
‎dacă o ghiulea v-ar fi lovit ‎din greșeală turnul.
‎Pe dealurile de lângă Galata,
‎mii de soldați otomani
‎aproape au terminat defrișarea ‎drumului pentru vasele sultanului.
‎Trebuie să ne gândim la efortul deosebit ‎al celor implicați.
‎E nevoie de o cantitate imensă de seu, ‎grăsime animală,
‎pentru a unge copacii care-au fost tăiați
‎pentru a rostogoli vasele pe ei.
‎Faptul că s-a reușit ‎deplasarea acestor vase
‎de pe un mal pe celălalt
‎pentru a păcăli capcana romanilor,
‎se datorează unor vizionari ‎din armata otomană
‎care au găsit o soluție practică
‎la o problemă aparent fără ieșire.
‎Au muncit multe zile la drumul acela
‎în spatele munților din Pera,
‎într-un loc unde nu se vedea ‎din Constantinopol sau din Galata.
‎Și au transportat ‎vasele către Cornul de Aur
‎într-o singură noapte.
‎Romanii se uitau de la zidurile cetății
‎și se întrebau: „Ce e cu zgomotul? ‎Ce se întâmplă?
‎Ce mașinărie infernală ne mai atacă acum?”
‎După ce au construit drumul, ‎au uns copacii
‎și au pregătit totul, ‎au scos vasele din apă
‎cu funii, oameni și boi.
‎Apoi, au urcat în vârful dealului, ‎le-au rostogolit
‎și le-au dat drumul ‎în apă la Cornul de Aur.
‎22 APRILIE ‎ZIUA A 16-A A ASEDIULUI
‎În port sunt vase turcești!
‎Este adevărat?
‎Nenorociții sunt în Corn.
‎Cum se poate? Au rupt lanțul?
‎L-au ocolit.
‎Doamne sfinte!
‎Dacă stai și privești evenimentele
‎de pe zidurile orașului,
‎n-ai cum să nu fii descurajat.
‎„Orice-am face, ‎ei sunt mai deștepți și ne păcălesc.”
‎Pașa Zaganos, mută artileria ‎din Galata în portul de jos.
‎Îndreaptă-le spre oraș ‎și pregătește-le de atac.
‎Între timp, salută-l pe împărat.
‎Trageți cu tunurile ‎în zidurile dinspre uscat.
‎Da, mărite sultan.
‎Nu mai am altă mâncare!
‎Hei!
‎Dintr-odată, s-au mutat ‎dintr-un loc în altul
‎și-au început să tragă ‎și să descarce soldați.
‎Trebuie să fi fost înfiorător.
‎Nu a fost doar o mișcare utilă ‎din punct de vedere strategic,
‎dar și una despre care toți au spus:
‎„Mahomed știe ce face. ‎A fost o mișcare de geniu.”
‎Totul ține de moral.
‎Toată lumea era binedispusă ‎și, dintr-odată, se întâmplă asta,
‎vestea se împrăștie ca focul ‎și toți își spun:
‎„Omul e genial. Să-l urmăm.”
‎Mișcarea riscantă a lui Mahomed ‎întoarce soarta bătăliei.
‎Romanii sunt prinși cu garda jos ‎și sunt vulnerabili.
‎Trebuie să trimitem soldați ‎la zidurile portului.
‎Acum.
‎Fă-o!
‎Este o lovitură majoră, ‎fiindcă defensiva romană oricum e slabă.
‎Aveau mai puțin de 7.000 de oameni ‎care apărau 22,5 km de ziduri
‎și acum, brusc,
‎din cauza vaselor turcești din port
‎trebuie să mai acopere încă 5,6 km
‎de ziduri,
‎ceea ce le suprasolicită ‎resursele limitate.
‎Și mai rău, dacă vine o armată aliată,
‎în ce port va ancora?
‎Ești rănită?
‎Nu, dar mulți sunt.
‎Stăpâne, trebuie să faceți ceva. ‎Pot duce un mesaj prietenului...
‎- E prea târziu, Ana. ‎- Orașul va cădea!
‎- Poate că prietenul otoman... ‎- Nu mai vorbi despre asta.
‎S-a ajuns prea departe.
‎Dacă vom continua, ‎vom fi considerați trădători.
‎Stăpâne...
‎Eu nu mai am ce face.
‎Șterge-te pe față, ‎îndeplinește-ți sarcinile și roagă-te.
‎De ce Galata nu ne-a spus despre asta?
‎E trădare pe față.
‎Dacă ar fi știut, ne-ar fi spus.
‎Dacă ar fi știut?
‎Crezi că n-au observat
‎flota otomană trecând ‎peste dealurile din spatele lor?
‎De ce nu ne-au atacat din port?
‎Ne-au încercuit din ambele părți.
‎În locul lor,
‎aș aștepta,
‎aș bloca aprovizionarea...
‎și aș termina tot dintr-o lovitură.
‎Se pare că te-ai gândit mult ‎cum să ne distrugi.
‎Nu-i putem lăsa să rămână în port.
‎Se așteaptă să ne adăpostim ‎după ziduri, înfricoșați.
‎De asta trebuie să contraatacăm ‎înainte să se stabilească.
‎Îi putem ataca cu flota noastră?
‎Putem obține un avantaj de aici.
‎Sigur, navele lor sunt în port, ‎dar sunt și încolțiți.
‎Ați văzut că le suntem ‎superiori pe mare.
‎Cu o ambuscadă bine plănuită, ‎le putem scufunda toate navele.
‎Sunt de acord ‎cu seniorul Giustiniani, împărate.
‎Dacă așteptăm, acționăm în favoarea lor.
‎Dacă-i luăm prin surprindere,
‎eliminăm amenințarea navală.
‎Prea bine.
‎Am stabilit.
‎Pregătiți-vă cât mai repede de atac.
‎Și ardeți toți turcii de pe vase.
‎Nu, nu mă părăsi!
‎Lasă-mă!
‎Îmi rănești brațul!
‎Lasă-mă!
‎Aduceți-o la mine!
‎Lasă-mă! Pot să merg!
‎Lasă-mă, mă rănești...
‎Ce te aduce aici?
‎Da,
‎diavolul însuși vorbește greacă.
‎Ești în siguranță.
‎N-ai de ce-ți face griji.
‎Doar dacă nu ești spioană.
‎Mahomed se dovedește ‎un personaj extraordinar de complicat.
‎Vorbea multe limbi. Turcă, arabă, persană.
‎Vorbea greacă și un dialect slav.
‎E fascinant pentru că era un războinic,
‎dar era și generos cu străinii.
‎Ce vânt te aduce?
‎Am un mesaj pentru cineva.
‎Un avertisment.
‎- Cine? ‎- Prietenul stăpânului meu.
‎Nu-i știu numele.
‎Cine ți-e stăpân?
‎Știi ce pățesc spionii?
‎- Sunt uciși. ‎- Da.
‎Sunt uciși încet și în chinuri groaznice.
‎Nu mi-ar face plăcere asta.
‎Dumnezeu mă așteaptă.
‎Cum te cheamă?
‎Ana.
‎Ce cauți în afara orașului, Ana? ‎E periculos.
‎E periculos și înăuntru.
‎Vorbeai turcește cu oamenii mei.
‎Părinții mei au fost turci.
‎S-au mutat la Constantinopol ‎pentru o viață mai bună.
‎Ei n-ar fi de acord ‎să umbli noaptea prin codru.
‎Au murit când eram mică.
‎De ciumă.
‎Văd că ești creștină.
‎Am crescut la orfelinat.
‎M-au crescut măicuțele.
‎Deci...
‎iată-ne,
‎doi orfani,
‎prinși într-un război fără capăt.
‎Dar eu sunt o sclavă, ‎iar tu, mărit sultan.
‎În fața lui Allah suntem la fel.
‎Biblia ta spune:
‎„Bogatul și săracul au un lucru comun:
‎Domnul i-a creat pe amândoi.”
‎Știi Biblia?
‎Da, am studiat-o.
‎Mahomed era un sultan foarte puternic.
‎Era foarte interesat
‎să creeze ceva mai măreț,
‎nu doar un Imperiu Otoman.
‎Voia să creeze ceva plurireligios,
‎multietnic și vast.
‎Mărite sultan, ai puterea de a arăta ‎îndurare, înainte să mai moară alții.
‎Am promis împăratului îndurare ‎și siguranță pentru locuitorii orașului,
‎dar a refuzat.
‎Vanitatea îl orbește.
‎Asediul e pentru poporul tău, ‎mărite sultan?
‎Nu pentru gloria ta?
‎Cred că e momentul ‎să-mi prezinți avertismentul ăsta.
‎Vreau să opresc masacrul.
‎Începi cu tine. Te-aș putea cruța.
‎Vasele din port l-au zdruncinat ‎pe împărat.
‎- Vor agrava situația. ‎- Nu e nevoie de asta.
‎Flota ta e în pericol.
‎Lângă diguri se adună mercenari italieni.
‎Au un plan mortal.
‎Când?
‎Nu știu, dar în curând.
‎De ce te-aș crede, spioană romană?
‎Speranța era că vă veți retrage ‎după vestea asta, mărite sultan.
‎Astfel, toată lumea scăpa cu viață.
‎Crezi că ar trebui să fug? ‎După ce am ajuns aici?
‎Împăratul va ataca, ‎apoi voi veți ataca mai îndârjiți.
‎Mă tem că așa veți muri cu toții.
‎Musulmanii, creștinii, romanii ‎și otomanii.
‎- Doar moarte! ‎- Nu vreau mai multă moarte.
‎Dar aveți mii de soldați ‎la poalele zidurilor orașului!
‎Vremea romanilor ia sfârșit, ‎spioană mică!
‎Împăratul tău hotărăște ‎cât de brutal se va sfârși.
‎Cheamă-l pe pașa Zaganos!
‎Voi trimite oamenii să-ți verifice ‎povestea. Dacă minți...
‎Dacă voi fi executată, așa să fie.
‎Dar dacă cucerești orașul,
‎te implor,
‎fii milos.
‎Fii conducătorul care spui că vei fi.
‎În Constantinopol,
‎planul de a prinde ‎flota otomană în ambuscadă,
‎e condus ‎de căpitanul venețian Giacomo Coco.
‎Au apărut divergențe ‎între venețieni și genovezi.
‎S-a făcut un plan,
‎iar Coco, venețianul, ‎a fost pus la conducere
‎pentru a arde vasele turcești din port.
‎Venețienii au făcut planul, ‎împăratul l-a aprobat,
‎apoi genovezii au aflat de el ‎și au vrut să ia și ei parte.
‎Operațiunea a fost amânată ‎mai multe zile,
‎ca să poată participa și genovezii.
‎Nu mai putem amâna. ‎Nu înțeleg care e reținerea.
‎Un astfel de atac trebuie bine plănuit.
‎Nu e loc pentru grabă.
‎O mișcare greșită,
‎și suntem terminați cu toții.
‎Nu ne trebuie sfaturile tale.
‎Ești aici din curtoazie.
‎Una inutilă, după părerea mea.
‎Cum plănuiești să treci ‎prin portul meu, spre vasele otomane?
‎Dacă gărzile mele de noapte ‎observă vase trecând prin port,
‎nu vor avea de ales decât să dea alarma.
‎Te rog...
‎să mai analizăm planul o dată, da?
‎Dacă e ceva ce trebuie să știu, ‎spune-mi imediat.
‎Ce ar putea fi, seniore?
‎Jur pe mormântul mamei mele, ‎dacă ne trădezi,
‎te spintec în două ‎și-ți atârn mațele de Turnul Galata.
‎Atunci, să fii sigur că sunt loial.
‎28 APRILIE ‎A 23-A ZI A ASEDIULUI
‎După multe întârzieri,
‎misiunea secretă ‎de a distruge flota otomană,
‎a avut loc în noaptea de 28 aprilie.
‎Planul era să folosească focul grecesc
‎pentru a arde și scufunda ‎cele 76 de vase otomane.
‎Focul grecesc era un amestec ‎de material inflamabil și rășină de pin.
‎Dacă te atingea,
‎ardeai de viu și nu aveai scăpare.
‎Era un napalm medieval.
‎Ești un genovez ticălos ‎și încăpățânat, Giustiniani,
‎dar ești un războinic.
‎Aș vrea să-ți fac ‎același compliment, Coco,
‎dar, din nefericire, nu ești genovez.
‎Cu ajutorul Domnului, ‎vom reuși în seara asta.
‎Dacă nu mă mai întorc,
‎ai grijă să dai asta ‎soției și fiicelor mele?
‎Mergi cu Domnul!
‎- Ciao! ‎- Ciao!
‎Coco și oamenii lui au navigat ‎spre Cornul de Aur.
‎Dacă vor distruge flota otomană,
‎ar putea schimba soarta ‎bătăliei pentru Constantinopol.
‎Pregătiți focul grecesc.
‎Abandonați!
‎Adăpostiți-vă!
‎Nu!
‎Am fost trădați!
‎Istoria îți va răsplăti ‎loialitatea, prietene.