ADRIANOPOLI
9 VUOTTA ENNEN PIIRITYSTÄ
-Missä prinssi on? -Huoneessaan, sulttaanitar Mara.
Mehmed.
Olen pahoillani.
Ei se mitään.
Äitisi on aina osa sinua.
Tuskin tunsin häntä.
En edes muista hänen kasvojaan.
Menneisyydessä on turha elää.
Haluan näyttää sinulle jotakin.
Tule.
Esi-isämme uskoivat, että verikuu edelsi suurta muutosta.
Muista tämä verikuu, Mehmed.
Jonain päivänä se palaa, kun tarvitset sitä eniten.
Kun kaikki näyttää olevan menetetty.
Huhtikuun lopulla roomalaiset ottavat epätoivoisen riskin -
ja yrittävät tuhota ottomaanien Kultaiseen sarveen ankkuroidut laivat.
Heitä odottaa tykkitulen rintama,
joka kääntää hyökkäyksen päälaelleen.
Kuvernööri, uskotteko ennustuksiin?
Uskon Jumalan sanaan.
Kauan sitten -
esi-isäni Osman näki unen.
Suuri puu nousi maasta.
Sen juurista kasvoi neljä vuorijonoa -
ja sitten neljä jokea.
Ja jokien varsille syntyi kauniita välkehtiviä kaupunkeja.
Suuren puun lehdet muuttuivat loistaviksi miekoiksi.
Äkkiä voimakas tuuli käänsi miekat kohti yhtä kaupunkia -
Konstantinopolia.
Nyt meidän miekkamme osoittavat kohti Konstantinopolia.
Keisari saa tuntea, kuinka syvälle ne leikkaavat.
NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Joka valtakunnan synty vaatii verta, rautaa, rikkauksia ja valloituksen.
Vuonna 1453 Rooman keisari Konstantinus XI ja ottomaanien sulttaani Mehmed II -
kävivät valtavan taistelun Konstantinopolista.
23 armeijaa on koettanut vallata tarunomaisen kaupungin -
onnistumatta siinä.
Yksi hallitsija nousee raunioista voittajana -
ja muuttaa historian suunnan seuraavan 300 vuoden ajaksi.
Yhden valtakunnan nousu -
edellyttää toisen tuhoa.
KULTAINEN SARVI
PIIRITYKSEN 24. PÄIVÄ
Galatan genovalaiset varoittivat turkkilaisia -
tulevasta hyökkäyksestä,
ja se räjähtää bysanttilaisten naamalle.
Se epäonnistuu ja maksaa 200 miehen hengen, joita ei ole varaa menettää.
Sillä hetkellä molemmat puolet ymmärtävät,
että armoa ei pyydetä eikä sitä anneta.
Antautuminen ei ole enää vaihtoehto. Taistelu jatkuisi hamaan loppuun.
Kuolemaan tai voittoon. Muuta vaihtoehtoa ei ole.
Sana puolustusjoukkojen epäonnistuneesta hyökkäyksestä ja kohtalosta -
järkyttää Konstantinopolia.
Se valehtelija, Lomellini.
Hän petti meidät.
Hän saa maksaa siitä.
Sanoin, ettei katolisiin palkkasotureihin voi luottaa.
Puhutteko luottamuksesta?
Miksette kerro omista öisistä seikkailuistanne muurin ulkopuolella?
Varokaa sanojanne, genovalainen!
Hyvät herrat!
Te olette se,
jonka on varottava,
senkin käärme.
Lopettakaa!
Riitelette kuin lapset,
vaikka valtakuntamme on vaarassa.
Jos jatkatte tätä pelleilyä,
voimme yhtä hyvin antautua turkkilaisille.
Sulttaani on lyönyt meidät joka käänteessä, ja aikamme on loppumassa.
Samoin heidän.
Jokainen piirityksen päivä lisää painoa sulttaanin harteilla.
Apu on tulossa.
-Laivueesta kuuluu huhuja joka päivä. -Omien vakoojiemme ruokkimia huhuja.
Jotka ovat totta.
-Venetsia lupasi auttaa. -Missä apu on?
Se on tulossa,
ja muurimme kestävät -
niin kuin aina ennenkin.
Pidä tähystäjät valppaina.
Lähetä partio etsimään laivuetta.
Konstantinus tiedostaa historian painon,
kuten sanotaan.
Hänen hallitsemansa valtakunta voi olla rapistumassa,
mutta hän on ainoa oikeutettu -
Rooman keisari.
Haluan olla yksin.
Hänen poliittiset sukujuurensa juontavat aina Augustuksen aikoihin.
Hän oli velvollisuudentuntoinen. Hän oli vanhanaikainen siinä mielessä.
Konstantinopoli oli ollut olemassa niin kauan,
että siihen liittyi monia ennustuksia.
Yksi niistä oli, että kaupungin perustaisi...
KIRJAILIJA
...keisari nimeltä Konstantinus,
jonka äidin nimi oli Helena, ja että sen kaatuessa -
hallitsijana olisi keisari, jolla oli sama nimi ja sama äiti.
Konstantinus XI vastasi ennustuksen kuvausta tässä suhteessa.
En aio olla Konstantinus, joka menetti Herran kaupungin.
1 100 vuotta vanhan valtakunnan ja sen hallitsijan kohtalo -
selviää tulevien viikkojen aikana.
Taistelu juuttuu pattitilanteeseen.
Kumpikaan ei anna periksi,
ja vanhat velat maksetaan.
PETTURI
TOUKOKUU 1453
Piiritys jatkuu jo toista kuukautta.
Ottomaanien leirin tunnelma on epätoivoinen.
Taistelu muuttuu yhä raaemmaksi.
Tulevien viikkojen aikana Mehmedin joukot tekevät useita hyökkäyksiä.
Ne kaikki törmäävät vahingoittuneeseen mutta kestävään muuriin -
ja Giustinianin johtamiin puolustusjoukkoihin.
Piirityksen onnistumisesta ei ole mitään takuita.
Ottomaanit melkein luopuvat ja lähtevät jo monta kertaa.
Pelkkä 1400-luvun armeijaoperaation vaatima logistiikka,
joukkojen ruokkimiseen vaaditun ruuan hankkiminen talonpojilta -
sekä aseisiin ja sotilaiden palkkaan kuluvat valtion varat -
puhumattakaan ihmishenkien menetyksestä...
Väkiluku 1400-luvulla oli paljon pienempi kuin nykyään.
Jokainen menetys tuntuu moninkertaisena.
Menetetty sotilas on myös menetetty viljelijä,
menetetty veronmaksaja -
ja menetetty tuleva perhe.
Se on valtava uhraus.
Samaan aikaan muurien sisäpuolella -
puolustusjoukot ovat väsymässä, muurit rapistuvat -
ja ruoka on käymässä vähiin.
Epätoivon tunne kasvaa joka päivä.
Kuvaelmien mukaan Konstantinopolin pyhimpiä aarteita -
näytetään kaupungin muureilla ottomaanien piirityksen aikaan.
Kristus Pantokrator -ikoneita ja kuvia Neitsyt Mariasta -
kuljetetaan muurilla kannustamassa joukkoja.
Pyhä Neitsyt oli pelastanut kaupungin jo monta kertaa -
muiltakin muslimiarmeijoilta.
Tilanne on kauhistuttava,
mutta molemmat uskovat Jumalan olevan puolellaan jollakin tavalla.
Piiritys siirtyy vaiheeseen, jossa hyökkäykset muuttuvat verisemmiksi,
keinot rajummiksi -
ja taistelu raivokkaammaksi.
Keskiaikainen sodankäynti oli hyvin fyysistä.
Käytössä on toki aseita ja jousipyssyjä, joilla voi tappaa kaukaa.
Silti suuri osa sodasta on lähitaistelua -
miekoilla, kirveillä ja keihäillä.
Siihen liittyy sisälmyksiä...
Vaatii paljon fyysistä voimaa -
rikkoa jonkun kallo kirveellä tai lävistää rintakehä.
Siinä katsotaan vihollista silmiin -
samalla kun ase tuottaa tuhoa -
ja tiedetään, että pian voi olla oma vuoro.
Sen täytyy olla todella kauhistuttavaa.
PIIRITYKSEN 6. VIIKKO
Se italialainen muurilla,
Giustiniani...
Hänet on hoidettava, pašša. Hän kiusaa minua tahallaan.
Voin hoitaa hänet puolestanne.
Arvostan innostustanne, Zaganos pašša,
mutta se ei ehkä ole tarpeen.
Mitä suunnittelette?
Herra!
Giustiniani!
Onko Zaganos pašša hullu?
Mitä hän tekee?
Giustiniani!
Tuon sanan sulttaanilta itseltään!
Sulttaani.
Te siis olette se genovalainen painajainen,
joka vartioi muureja.
-Minulla on monia lempinimiä. -Kuten merirosvo?
Olette joukkoinenne vienyt minulta monta miestä,
mutta ansainnut kunnioitukseni.
Imartelette minua.
Koetan puhua järkeä, palkkasoturi.
Jos kaipaatte imartelua,
palatkaa työnantajanne luo.
Heidän aikansa kuluu tappaen ottomaanivankeja.
Tämä ei ole teidän taistelunne.
Olette palkkasoturi. Haluan palkata teidät.
Myöhästyitte, sulttaani.
Huhu kertoo keisarin luvanneen teille Límnoksen saaren,
jos hän voittaa.
Keisari on luvannut -
saman saaren kolmelle muulle soturille puolellanne.
Tiesittekö sitä?
Keisari, emme voi hyväksyä tätä.
Miten tiedämme, ettei hän petä meitä?
Antakaa meidän ampua heidät molemmat.
Katso ympärillesi, sotilas.
Ette voi voittaa.
Minun ei tarvitse voittaa.
On vain ajan kysymys, koska kristittyjen joukot saapuvat.
Niitä ette voi voittaa.
Mehmed suostutteli ihmisiä kaikin keinoin.
Hän houkutteli Giustiniania -
hylkäämään Konstantinopolin ja liittymään puolelleen -
ja tarjosi tälle rahaa.
Jättäkää puolustusjoukot. Saatte pallkkioksi maata ja mammonaa -
enemmän kuin osaatte kuvitella.
Teen teistä Egean saariston kuvernöörin, ja saatte armeijani turvan.
Voitte käydä kauppaa rajoituksetta -
ilman veroja.
Tarjoukseni tekisi teistä rikkaamman kuin keisari itse.
Herran tähden, mistä he puhuvat?
Kertokaa, sulttaani.
Miksi en leikkaisi päätänne irti -
ja päättäisi tätä tässä ja nyt?
Sotilas,
haluan vastauksenne auringonlaskuun mennessä.
Zaganos pašša kutsui minua nimeltä.
Ja tottelitte kuin halpa huora?
Lordi Loukas! Hän heilutti valkoista lippua.
Oli etumme mukaista tietää, mitä hän halusi.
Mitä se oli?
Zaganos pašša halusi minun ja miehieni vetäytyvän.
-Mitä hän tarjosi? -Hän tarjosi -
henkemme säästämistä, herrani. Hän säästäisi henkemme, jos pakenisimme.
Ottomaanien laivat Kultaisessa sarvessa -
ja Mehmedin armeija kaupungin maamuurien puolella -
pakottaa roomalaiset puolustamaan Konstantinopolia kahdelta suunnalta.
Kaupunki on vasta toipumassa verisesti epäonnistuneesta hyökkäyksestä -
satamassa olevia laivoja kohtaan.
Konstantinopoli oli täynnä raivoa ja syytöksiä hyökkäyksen epäonnistumisesta.
Tilanne paheni, kun ymmärrettiin,
että osa sotilaista oli vangittu,
ja Mehmed oli ripustanut heidät seivästettyinä muurin ulkopuolelle.
Puolustusjoukot vastasivat hirttämällä -
osan turkkilaisista vangeista linnakkeen muurilta.
Seurasi brutaalin väkivallan kierre eri puolien välillä -
piirityksen edetessä.
Kuusi viikkoa piirityksen alettua molemmat puolet ovat hajoamispisteessä.
Joukot ovat traumatisoituja ja kaaoksessa.
On myös monia yksittäisiä paatoksen, urheuden...
Nouse ylös!
-...ja uhrauksen hetkiä. -Lopettakaa! Lopettakaa se!
-Hän on loukkantunut. Ettekö näe? -Hän saa iskun miekastani.
Ei! Ettekö tunne armoa?
Antakaa minun hoitaa hänen haavansa.
Paavinne saarnaa vastaamaan hyvällä pahaan.
Tämä hyvä työ voi auttaa kääntämään Jumalan puolellemme.
Luulin, ettet tulisi.
Pidän aina lupaukseni.
Vien sinut minne vain tahdot.
Laivani odottaa satamassa.
Jos selviämme.
Satama on täynnä turkkilaisten laivoja.
Kauanko voitte pitää heidät loitolla?
Epätoivo ei pue sinua, Therma.
Vien sinut kauas tästä kirotusta paikasta.
Olette turvassa täällä.
Olisitte antanut minun kuolla.
Liian moni on jo kuollut.
Haluan uskoa, että maailmassa on vielä hyvää.
Sulttaani.
Viesti Konstantinopolista.
Sulttaani, kiitos jalomielisestä tarjouksestanne.
Olen harkinnut sitä perusteellisesti, mutta joudun kieltäytymään.
Kun tämä verinen taistelu on ohi,
olisi kunnia saada teidät vieraakseni Límnoksen saarelle.
Uutisia Konstantinopolista?
Mehmed on jäänyt muurien ulkopuolelle.
Ehkä tämä piristää sinua.
Mikä se on?
Astrologian ja astronomian perinne on aina ollut -
vahvasti läsnä Euraasian alueella.
Eräs tärkeimmistä astrologien tehtävistä oli määrittää suotuisia hetkiä.
Ajatus tulevaisuudesta ja epävarmuudesta -
sekä siitä, miten piiritys loppuisi.
Onko se totta?
Astrologit vahvistivat sen.
He ovat varmoja.
Minun on toimitettava uutinen itse.
Konstantinopolissa puolustusjoukoilla on uusi ongelma.
Keisari, tarvitsemme ihmeen.
Varamme ja aikamme ovat käymässä vähiin.
Osa sotilaista -
uhkaa lähteä,
jos palkkaa ei makseta.
Verenimijät!
He haluavat imeä kaupungin kuiviin.
Minun mieheni jäävät -
tai lähtevät -
minun mukanani.
Lordi Giustiniani,
kaikille miehille maksetaan, olivat he elossa tai kuolleita.
Saatte sanani.
Eikö se riitä teille?
Keisari,
olen antanut teille sanani.
Pysyn, kunnes kaupunki on turvassa.
Mutta -
tiedätte, mitä sovitte heidän kanssaan.
Varoitin palkaamasta italialaisia. He taistelevat vain niin kauan kuin maksamme.
Kukaan heistä ei jää piirityksen loppuun,
vaikka he kutsuvat itseään kristityiksi!
Varokaa, lordi.
Leikitte vaarallisilla aseilla.
Samat aseet vartioivat porttejanne ottomaaneilta.
Lordi Giustiniani, kaikki tietävät, että rahamme ovat loppu.
Konstantinopoli oli vararikossa.
Tämä kolikko on keisari Johannes VIII painattama.
Hän oli -
Konstantinuksen edeltäjä.
Se on hieno hopeinen kolikko.
Jos katsotaan kolikkoa -
Konstantinus XI:n ajalta...
Näet eron. Tämä on hopeaa.
Tämä hyvin ohutta kuparia ilman mitään painatusta.
Hän oli varaton.
Lordi Loukas,
olette hyvin varakas mies.
Eikö teillä ole säästössä varoja,
joita lainata keisarille?
Olen antanut kaiken omaisuuteni.
Vain henkeni on jäljellä.
Annan sen teille mielelläni.
Konstantinus on veloissa. Hän ei voi maksaa lainojaan.
Se on surullinen tilanne.
Mutta Konstantinus oli taistelija.
Jumala suo -
meille hädän hetkellä tarvitsemamme.
Voidakseen maksaa palkkasotilaille -
keisari Konstantinus määrää uskonnolliset arvoesineet sulatettavaksi -
ja painettavaksi kolikoiksi.
Samaan aikaan kun Konstantinopolin tilanne pahenee,
toivon kimallus ilmestyy Välimereltä.
Katso!
Venetsialaiset ovat viimein saaneet kokoon laivueen -
Konstantinopolin avuksi.
Konstantinopoliin on vietävä viesti!
Toukokuun puolessa välissä huhu venetsialaisesta laivueesta Välimerellä -
osoittautuu todeksi.
Sota-alukset valmistautuvat purjehtimaan Konstantinopoliin roomalaisten avuksi.
Mehmed pelkäsi ennen muuta apujoukkoja Venetsiasta.
Olen antanut teille etulyöntiaseman joka suhteessa.
Ette ole antaneet takaisin mitään.
Halil pašša,
lupasitte minulle kaupungin.
Missä se on?
Punainen omena kukistuu kyllä.
-Olkaa kärsivällinen. -Oletteko sokea?
Etkö näe, että aikamme on loppu?
Kristittyjen laivueen sanotaan saapuvan lähipäivinä.
Miten aiotte korjata tilanteen?
Ette mitenkään?
Viisaimmat miehet valtakunnassani eivät osaa tarjota minulle mitään.
Poistukaa silmistäni. Kaikki.
Mitä nyt?
Olen tuntenut teidät pojasta asti. Isänne uskoi koulutuksenne tehtäväkseni.
Säästä historian luento.
Sano, mitä oikeasti ajattelet, kerrankin.
Tämä on juuri se, mistä varoitin.
Muurit seisovat yhä huolimatta tykkiemme koosta.
Näit puolustusjoukkojen hengen.
-He kuolevat ennen kuin antautuvat. -Joukkomme ovat kymmenkertaiset.
Jos emme voita sellaisella ylivoimalla,
te olette vastuussa heidän epäonnistumisestaan.
Ettekö te ole heidän komentajansa?
Konstantinopoli kaatuu jonain päivänä.
Mutta se ei onnistu näissä oloissa.
Tehkää uusi rauhantarjous.
Voin taata, että he hyväksyvät sen.
Voitte vaatia mitä vain.
Se näyttäisi meidän voitoltamme.
Vastineeksi -
antakaa heidän pitää kaupunki toistaiseksi.
Palatkaa, kun he ovat heikompia -
ja te olette vahvempi.
Emme voi muuttaa lopputulosta.
Antakaa minun laatia ehdotus aselevosta -
hyväksyttäväksenne.
Jos hyväksytte sen, voimme lähettää keisarille sanan.
Kun tilanne on todella huono,
houkutuksena on pakata leiri ja lähteä.
Niin on käynyt kaupungin piirityksessä aiemmin.
Ei ollut takeita siitä, että hän voittaisi.
Uutinen Italian laivueen kokoontumisesta Välimerellä,
on tervetullut toivon kipinä keisarille Konstantinopolissa.
-Kauanko? -Enintään kuusi päivää.
Voitteko torjua turkkilaiset sen aikaa?
Tietenkin!
Lordi Loukas, lordi Sphrantzes,
taatkaa, että lordi Giustiniani saa tarvitsemansa muurien puolustamiseksi.
Ottomaanit on pidettävä loitolla,
kunnen laivue saapuu.
50 KILOMETRIÄ KONSTANTINOPOLIN ULKOPUOLELLA
Sulttaani.
20. TOUKOKUUTA 1453
Viesti.
Se on kiireellinen.
Tuo hevoseni!
Mikä on nimenne?
Ali.
Olen Ana.
Äitini nimi oli Ana.
Tapaanko hänet taivaassa?
Kyllä.
Olen varma siitä.
Jumalamme, he...
He eivät ole niin erilaiset.
-Mara-äiti. -Poikani.
Tulin heti, kun sain viestin.
-Miksi tulitte? Se on liian vaarallista. -Tuon tärkeitä uutisia.
Ette saa hylätä taistelua.
Hovin astrologit ovat tarkkailleet taivasta.
Planeetat ovat linjassa.
Sen ajan hovien astrologit tulkitsivat -
komeettoja ja muita tähtitaivaallisia tai metereologisia ilmiöitä -
merkkinä ottomaanien voitosta -
vihollistaan vastaan.
Nyt on aika hyökätä.
Muistatko, mitä kerroin kauan sitten?
Verikuu ilmestyy, kun kaikki toivo on mennyt.
Oletko nähnyt kuun tänä iltana?
Yleensä pimennykset ovat paha merkki -
tai enne, mutta ottomaanien astrologit -
tulkitsivat pimennyksiä -
pahoiksi enteiksi vihollisilleen,
eivät itselleen.
Et saa epäillä itseäsi.
Mene nyt.
Näen sinut pian uudestaan Konstantinopolin valtaistuimella.
Mehmed ymmärsi, että oli toimittava nyt jos koskaan.
Merkit olivat hyvät.
Ehdotuksen on oltava valmis, kun sulttaani palaa.
Kyllä, pašša.
Nykyään emme kaikki usko horoskooppeihin.
Jotkut vain pitävät niistä.
Sen sijaan 1400-luvulla ne ohjasivat elämää.
Jumalat ja henget olivat ympärillämme aina ja tulivat joskus esiin näkyinä.
Tapahtuma, joka sai Konstantinopolin tunnelman synkäksi piirityksen aikana,
oli kuunpimennys.
Hyvä Jumala.
He näkivät niin sanotun verikuun.
Oli ennustettu,
että Konstantinopoli kaatuisi -
kuunpimennyksen jälkeen.
Mitä se tarkoittaa?
Sulttaani, ehdotus on valmis.
Halil koetti vieläkin sanoa:
"Neuvottele heidän kanssaan sopimus, joka tekee meistä rikkaita."
Joukot olivat uppiniskaisia. Mehmed ei saisi niitä pysymään koossa kauaa.
Oletko sokea, pašša?
Nyt on aikamme.
Veljet!
Ryhdistäytykää ja valmistautukaa.
Profeetat ovat antaneet merkin.
Aikamme on koittanut.
Älkää epäilkö sitä.
Älkää epäilkö voimaamme.
Allah kulkee meidän jokaisen kanssa,
ja me valloitamme tämän kaupungin!
Puolustusjoukkojen aikakirjojen mukaan turkkilaiset riemuitsivat.
Heille enne tarkoitti kaupungin kukistumista.
Juokaa, herrat.
Pian taistelemme henkemme edestä.
Mehmed varustaa armeijansa taisteluun.
Hänen kohtalonsa on kirjoitettu -
Konstantinopolin muureihin.
Sulttaani, pyydän,
älkää pitkittäkö tätä väkisin.
-Jos häviämme... -Jos häviämme!
Jos Venetsian alukset saapuvat 100 000 miehen voimin!
Jos Ceasar nousee haudasta johtamaan Konstantinuksen joukkoja.
Jossittelu ohi, pašša. Kaupunki on vallattava.
Hinnasta tulee kova.
Olette pyytänyt minua luovuttamaan jatkuvasti,
ja melkein vakuutitte minut,
mutta kohtaloni on sinetöity -
samoin kuin teidän.
Sulttaani!
Verikuun varjossa vain vähän ennen -
viimeisen hyökkäyksen alkua -
Mehmed näkee loppua ennustavan näyn.
Valo näytti loistavan Hagia Sofian katolle.
Mitä noituutta tämä on?
Se sai aikaan valtavan hysterian kaupungissa:
maailmanloppu oli tulossa.
Kaupungin piti olla Neitsyt Marian suojelema.
Tarinan mukaan Konstantinopolin viimeisenä päivänä -
hänen nähtiin jättävän kaupunki.
Allah on hylännyt vääräuskoiset!
Tekstitys: Meri McMillan