HARÉM OSMANSKÉ ŘÍŠE
2 ROKY PŘED OBLÉHÁNÍM
Sultánko Maro, dorazil sultán.
Sem?
Chci říct... Ne, já...
Čeká v sále.
Řekni mu, že už běžím jako blesk.
Děkuji, sultánko.
Mara Branković je jednou z hlavních osobností 15. století.
Mehmed ji choval v nejvyšší úctě.
Byla velmi důležitá.
Byla se všemi spřízněná.
S královskou rodinou v Konstantinopoli, se srbským panovnickým rodem
i se svými kontakty na Západě.
Propojovala slovanský,
řecký, osmanský a západní svět.
Mehmede...
- Tolik se mi po tobě stýskalo! - Matko Maro.
Copak?
Když jsem tu přišel jako malý, přijalas mě za svého.
Vlídná slova,
před něčím ponuřejším?
Propouštím tě z harému.
Teď, když je otec mrtev, dlužím ti svobodu.
Chceš, abych odešla?
Jistěže ne,
ale je čas, aby ses vrátila ke své rodině.
Jednotka janičářů tě na konci týdne doprovodí domů.
To nemůžeš!
Má rodina je tady!
Mé místo je tady,
v tvé službě.
Budeš mi sloužit na Balkáně.
Potřebuju tě, matko.
Komu jinému mohu tak věřit?
I přes možnost uchýlit se po smrti Murada do ústraní,
Mara Branković se na dvoře Mehmeda stává velmi důležitou rádkyní.
Až nadejde čas, na Západě budeš mým hlasem a sluchem.
Konstantinopol?
- Tak brzy? - Musí to být.
Když selžu, ztratím trůn,
možná i svůj život.
Ale díky ní, matko Maro, se stanu novým cézarem.
Tak prosím,
než odjedu, přijmi mou radu.
Pouč se z chyb svého otce
a těch, kteří byli před ním.
Jejich prohry naplní tvé vítězství
u bran Konstantinopole.
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Každé impérium má svůj začátek
ukovaný z krve, oceli, štěstí a vítězství.
V roce 1453 římský císař Konstantin XI.
a osmanský sultán Mehmed II.
svedli obrovskou bitvu o Konstantinopol.
Třiadvacet armád se pokusilo dobýt toto věhlasné město.
Bez úspěchu.
Jeden vládce vyjde z krvavé řežby jako vítěz
a na dalších 300 let změní běh dějin.
Aby jedno impérium vzniklo,
jiné musí padnout.
Osmanský sultán Mehmed II. už dva týdny
bombarduje Konstantinopol největším dělostřeleckým útokem,
jaký kdy svět viděl.
Vysílá své elitní jednotky
do zubů Konstantinovy obrany
podél starodávných městských hradeb.
Obrana, které velí italský žoldák
Jan Giustiniani,
odráží každý útok.
Hradby stále stojí,
ale bitva o Konstantinopol probíhá na několika frontách.
Podívejme se na polohu Konstantinopole,
je téměř ze všech stran obklopena vodou,
a tak je nutné loďstvo,
kterým by se získala kontrola nad okolím města.
Tato fronta působí opravdu starosti,
může se stát pro průběh obléhání osudnou.
Konstantinopol je považována za nejlépe chráněné město
ve středověkém světě,
ale jeho opevnění má trhlinu.
Slabší, chabě chráněné mořské hradby podél Zlatého rohu,
zátoky na severovýchodní straně města.
Vjezd do Zlatého rohu má jednoho ochránce,
mohutný, téměř kilometr dlouhý litinový řetěz.
Turci mají obří námořnictvo, ale nedostanou se do Zlatého rohu,
protože od akropole až po janovskou kolonii, galatskou věž,
je natažený ohromný řetěz.
Když se přiblížila nepřátelská loď, řetěz natáhli
a tím jim zabránili v přístupu.
Pak na ně z lodí zpoza řetězu stříleli,
nemohli se totiž hnout.
Když připluje přátelská loď, pak řetěz sníží,
aby mohla vplout.
Římské námořnictvo je malé, nemá ani 30 lodí,
ale je v bezpečí přístavu Zlatého rohu.
Mehmed si prostudoval 23 neúspěšných obléhání.
Bez ovládnutí plavebních cest je vítězství prakticky nemožné.
Jeho nové námořnictvo se 126 loděmi
strávilo zkoumáním římské obrany Zlatého rohu celé týdny.
Osmani měli pověst
nepříliš zdatných námořníků.
Byli vždy považování spíš za suchozemce,
mořeplavci byli Řekové.
Mehmed ale do námořnictva značně investoval,
hlavně proto, že Byzantincům mohou pomáhat
námořní síly z italských států.
Na tento námořní aspekt obléhání se často zapomíná.
14. DEN OBLÉHÁNÍ
V půlce dubna se Osmani dozví o janovských válečných lodích
blížících se od západu ze Středozemí.
Budou tu za tři dny.
Za dva, když bude příznivý vítr.
Obávám se, že za nimi připlují další.
Poslední útok byl fiasko.
Římani a jejich žoldáci si z nás utahují.
Měli štěstí, sultáne.
Pašo Baltaoğle, další takovou ostudu si nemůžu dovolit.
Velíš největší flotile v našich dějinách.
Janovské lodě se nesmí dostat do města, admirále.
Slibuji, sultáne,
že Janovany pošleme ke dnu.
Stanou se potravou pro ropušnice.
Nemám pochyb, že zvítězíte.
Ale jestli selžete,
hodím vás ropušnicím já.
VELENÍ OSMANSKÉHO NÁMOŘNICTVA
Janovské námořnictvo patří k nejobávanějším na světě.
Muž, který je má zastavit, je Mehmedův nejvyšší admirál
Baltaoğlu Sülejman.
Baltaoğlu, přezdívaný jako „syn fúrie“,
si vybudoval pověst neohroženého válečníka
během služby u elitních jednotek janičářů.
Měl za každou cenu zabránit doplutí Janovanů do Konstantinopole.
Bojovat ale nebude jen proti italským lodím.
Marmarské moře je známé svými zrádnými proudy a větry.
Baltaoğlu čeká s obavami na nepřátelské lodě.
Janovskou flotilu vyslal papež.
Modlitby císaře byly vyslyšeny,
flotila byla pro obranu města zásadní.
Válečné lodě vpluly do Marmarského moře 20. dubna,
kde je čekal střet s osmanskou námořní blokádou.
Na obzoru se objeví čtyři křesťanské lodě.
Tři lodě přiváží od papeže posily,
lučištníky a mužstvo,
a jedna loď tolik potřebné jídlo.
Říkal jsem, že dorazí.
Ještě tady nejsou.
Jsou to Janované, pane Lukáši.
Sedněte si a užijte si tu podívanou.
Čtyři lodě připlouvají
a turecké lodě zaujmou své pozice.
Jen čtyři?
Určitě je jich víc.
Do večeře bude po všem.
U hradeb na pevninské straně města
nevyhrává ani římská obrana, ani osmanská armáda.
Mehmedovo vojsko otevře další frontu
proti zdánlivě neproniknutelným konstantinopolským hradbám.
Když je nemohou prolomit...
dostanou se pod ně.
Hněte sebou, kůže líné!
Kopejte!
Mehmedovu podkopávací operaci
provádějí stovky srbských horníků ze stříbrných dolů.
Mehmed měl sapéry, jak jim říkávali,
horníky ze Srbska,
kteří kopali pod hradbami tunely,
aby oslabili zdi a ty pak spadly.
Osmani hloubili pod zdmi tunely,
aby městské hradby
podkopali,
pak odpálili střelný prach
a zdi se pak zřítily.
Nebo by pod nimi zapálili oheň, což by mělo podobný účinek,
a zdi by se zhroutily.
Ale císař Konstantin a Římané mají řešení:
Johna Granta, skotského vojáka s velmi zvláštními dovednostmi.
John Grant je zajímavý člověk
a dá se říct, že skoro v každé době
a válce, se najde nějaký Brit.
A vždycky, nebo tedy většinou je to Skot.
Asi proto, že z nějakého důvodu mají válečnický gen.
Grant má pověst inženýra,
jeho dovednosti jsou využity při obléhání byzantskou stranou
kvůli používání podzemních chodeb.
Musí se zabránit podzemní operaci nepřítele.
Proto pošlou pod zem kopat jinou skupinu,
která dává pozor,
až uslyší kopání té první skupiny.
Grant měl velmi jednoduchý trik.
Postavil sudy s vodou
a podle vln, které se na vodě utvořily,
dokázal štoly najít.
Hoši, jděte na to!
Během několika dnů a týdnů
se srbští horníci tajně prokopali z osmanských zákopů
k městským hradbám.
Rychle!
Jestli se dostanou k těm hradbám, zboří se
a ti hnusní turečtí parchanti si nás dají k snídani!
Mezi janovskou flotilou
a bezpečným přístavem v Zlatém rohu
stojí jen Baltaoğlu a osmanské lodě.
Nejdřív ale musí zastavit větší a rychlejší plachetnice.
Osmanští námořníci zrychlí,
a tak přiblíží své lukostřelce na dostřel k janovským lodím.
JANOVSKÁ FLOTILA
Utichající vítr zpomalí janovské válečné lodě.
Pro blížící se Osmany jsou tak snadným terčem.
Zabrat!
Připravte lukostřelce!
Připravit!
Střílejte!
Kryjte se!
Uhaste oheň!
Připravit!
Miřte na plachty!
Střílejte!
Tohle nemůžou přežít.
Ještě nezoufejte.
Potřebujem jen, aby se zvedl vítr.
Do toho!
No tak, hoši, dělejte!
- Zabrat! - Opřete se do toho!
Zpomalují!
Zabrat!
V bezvětří plachty galeon zplihly,
a tak menší osmanské veslice dohonily jejich náskok.
Skoncuj to, Baltaoğlu.
U západních zdí Konstantinopole
pokračují srbští horníci v ražení tunelu k městu.
Jsme blízko, hoši!
Něco se mi nezdá!
Zdravím, hovádka!
Zdrhejte!
Zapalte je, hoši!
John Grant zapálí tunely řeckým ohněm,
pradávnou verzí napalmu,
která přilne ke všemu, čeho se dotkne, a hoří celé hodiny.
Zemře spousta Mehmedových horníků
a zdi Konstantinopole stojí dál.
V Marmarském moři vítr zcela utichl.
Janovské flotile nezbývá moc času,
osmanské válečné lodě se přibližují.
Blíží se!
Svažte lodě k sobě!
Křesťané se nakonec svážou dohromady
a vytvoří jakýsi plovoucí hrad, který vypadá jako snadný terč.
Ale křesťanské lodě mají výhodu, jsou vyšší.
Mohou střílet na Osmany shora.
Připravte se, jdem na palubu!
Zabte je všechny!
Všechny je pobijte, hoši!
Zabijte je! Do toho!
Osmani měli tak zvané hadiriky.
Jsou to obyčejné lodě.
Zatímco Evropané už měli galeony.
Když se hadirika dostane ke galeoně,
musíte na ni vylézt.
Je pro ně mnohem snazší vás zabít.
Běžte!
Pošli je ke dnu, Baltaoğlu. Tak dělej!
No tak.
Do toho!
Dělejte!
V tom zmatku je Baltaoğlu vážně zraněn.
Proměnlivý vítr marmarské oblasti opět zasáhne...
Ne.
...a napne plachty janovských lodí.
Je to poslední, zoufalý úprk k Zlatému rohu.
Se spoustou mrtvých a zraněných mužů
Baltaoğlu stále víc zaostává za prchající janovskou flotilou.
Rychle, chlapi!
Než se dostanou do Zlatého rohu!
Obě strany dělají, co můžou, ale nakonec se těmto čtyřem lodím
podaří dostat až k řetězu,
ten je snížen a ony proplují.
Je to morální vzpruha pro obléhané obyvatelstvo.
Jaký to velkolepý den!
Bůh se na nás usmál!
Přiveďte Baltaoğla.
Osmanské námořnictvo se 140 loďmi
nedokázalo zastavit čtyři janovská plavidla,
z nichž tři byla vojenská.
Mehmed byl nepříčetný. Děsně ho to štvalo a právem.
Duch Svatý nás dnes ochránil.
Dokud nás neopustí, zdi vydrží!
Sultáne! Přivedli jsme pašu Sülejmana.
Snad už se Turci naučí nevyskakovat.
Snad ano, ale sultán je hrdý a přišel o spoustu mužů i hrdosti.
Bude chtít něco na svou bolístku.
Tak ať poklekne před císaře a žebrá o to!
I tak by bylo rozumné nezapomínat na jeho prudkou povahu.
Když mu pomůžem zachovat si tvář,
nabídli mu nějaké příměří.
- Příměří? - Jedině skrze Boha!
Sultáne!
Tak mu to doneste, pane Lukáši, když ho máte tak rád.
No tak, Lukáši, Bůh promluvil.
Mehmed si povede domů své psy s staženým ocasem!
Na místě tě popravím.
Řekni, proč bych neměl.
Zklamal jsem, sultáne.
Odpusťte mi.
Udělal jsi ze mě šaška.
Jsi zbabělec!
Říkejte, co chcete, sultáne,
ale nejsem zbabělec.
S chutí bych padl na své lodi
a rád zemřu vaší rukou.
Jsem vinen.
Potrestejte mě,
mým mužům odpusťte.
Bojovali jsme do úmoru.
Slitujte se nad ním, sultáne!
Je to čestný muž, který prokázal svou věrnost
v mnoha bojích.
Přišel o oko.
Mehmed byl zvyklý dělat z lidí odstrašující příklady.
Admirál Baltaoğlu nedokázal vyhrát námořní bitvu nedaleko hradeb,
Mehmed ho předvolal před celou armádou
a čekala ho poprava.
Ostatní tak vynaložili veškerou snahu,
aby neselhali, protože věděli, že je má sultán na mušce.
Sultáne!
Smilujte se nad svým velitelem.
Bojoval jsem s pašou Sülejmanem v Bulharsku.
Je to dobrý člověk. Obětuju za něj svůj život.
Já taky.
Bojoval jako pravý voják.
Dovolujete si odporovat svému vládci?
Nechám vás napíchnout na kůly.
Milost je ušlechtilá, sultáne.
Milost je vznešená.
Dej mu 100 ran bičem.
Jsi milosrdný, sultáne.
Jak je na tom?
Lady Thermo?
Jen doufám, že je budem moci řádně pohřbít.
Máte špinavý obvaz.
Měl jsem docela napilno.
Vyčistím tu ránu, aby nezačala hnisat.
Asi to zabolí.
Zvládnu to.
SMEDEREVO, SRBSKO
Maro, zprávy z Konstantinopole.
Zpráva o Mehmedově porážce u zdí Konstantinopole
dorazí na Balkán.
Co se děje, sestro?
Jeho nevlastní matka teď žije v paláci svého otce,
srbského vládce Đurađa Brankoviče,
který má s Osmany křehkou mírovou smlouvu.
Pane, můžeme poslat armádu.
Osmani jsou v tom až po krk.
Valaši by se k nám taky přidali.
Srbové a Maďaři jsou dlouholetí protivníci Osmanů.
Maďaři zahájili před devíti lety proti Mehmedovi křižáckou výpravu,
během jeho první vlády.
Jsou neustálou hrozbou.
Co katolíci a papež?
Mluví se o flotile 40 italských lodí
v Egejském moři.
U města můžou být do měsíce.
To je...
Generále Stefane.
Copak, dcero?
Nevěděla jsem, že tady jste.
Nedělej si starosti.
Slyšela jsem znepokojivé zvěsti o krveprolití u Konstantinopole.
Vždycky se vyrojí spousta klepů.
Potřebuješ něco?
Prosím, pokračujte.
Sežeň mi posla.
Musí rychle do Konstantinopole.
3. TÝDEN OBLÉHÁNÍ
Po téměř třech týdnech bojů
se obléhání Konstantinopole ocitá na rozcestí.
Mehmed se buď musí stáhnout a omezit své ztráty, nebo změnit taktiku.
Nad táborem visí ještě větší otázka.
Neztratil loajalitu svých vojáků?
V osmanském táboře byla oslabená morálka,
armádou se šířila poraženecká nálada.
Ale kdyby obléhání trvalo moc dlouho, hrozilo,
že od západu dorazí posily.
Pak by byli ztraceni.
Pro Alexandra či Caesara by bylo dobytí Konstantinopole téměř nemožné.
Téměř, ale ne zcela.
I kdyby byli s celým svým vojskem u jejích zdí.
Mluvíš hypoteticky.
Nebude to jen hypotéza, když ztratíme věrnost našich mužů.
Pašo, ujišťuji tě...
Teď musíte svou porážku otočit ve vítězství!
Nabídněte příměří, aby obléhání skončilo.
Císař by byl hlupák, aby to za daných okolností nepřijal.
Můžete požadovat výsady,
kterých žádný jiný sultán nedosáhl.
Daně, rozšíření hranic, území.
Ale ne město.
I tak je to jasné vítězství.
- Dříve možná... - To stačí!
Od srbského dvora, jen do rukou sultána.
Má nevlastní matka varuje před spiknutím balkánských států.
Musíme jednat rychle.
Souhlasím.
Mehmed je mladý a svéhlavý.
Chce udělat něco opravdu fascinujícího.
Ale lidé jako Çandarlı jsou byrokrati.
Chce mírové rozhovory, jednat se sousedy opatrně.
Nechce ohrozit to, co už mají.
Oslnivé činy jsou sice pěkné, ale za jakou cenu?
Pašo Halile, tvůj návrh zvážím.
To je vše, děkuji.
Pašo Zagane, pojďme.
Jestliže Mehmed selže a nedokáže obsadit město,
co by následovalo pak?
Mezi římským a osmanským dvorem
si špehové tajně předávají zprávy o hrozícím útoku ze západu.
Jako malá sis hrávala na hradbách,
když otrokář nedával pozor.
Tak mi neříkej, že neznáš tajnou cestu z města.
Ale za hradbami je to moc nebezpečné.
Všude jsou Turci.
Copak jsem ti nezaplatil?
Nenašel ti místo v paláci?
Pošlete vzkaz po mně. Nikdo si mě nevšimne.
Je to delikátní záležitost.
Musím na to osobně dohlédnout.
Je tam...
starý systém vodních nádrží.
Zaveď mě tam.
ANA
Když jsem byla sama, chodívala jsem si tu hrát.
Nikdy jsem to nikomu neukázala.
Vybral jsem si tě dobře, drahá.
Máš v žilách odvahu dýl než většina bojovníků.
Tudy.
Starodávné nádrže vinoucí se pod Konstantinopolí
poskytují tajnou cestu z města.
Jsme půl kilometru od osmanského tábora.
Dobře.
Vrať se do města.
Když vás Osmani uvidí, na místě vás zabijí.
Zvládnu je.
Vrať se.
Hej...
běž, dítě.
Stůj! Kdo jste a co tu chcete?
Jsem římský šlechtic se zprávou, která vám pomůže.
Tak proč klekáš jak otrok?
Kdybys věděl, kdo jsem, vojáku,
mluvil bys se mnou uctivěji.
Prober se.
Prober se, ty starý Řeku.
Zemřel jsem a skončil v pekle.
Volil bych svá slova moudře, pane Notarasi.
Jen díky mně jste ještě naživu.
Přebíháte k nám?
To těžko.
Jsem tu pracovně.
Jsem tu, abych probral podmínky příměří.
Na rozkaz císaře?
O něj se postarám.
Co nabízíte.
Řeknu vám, co by měl nabídnout Mehmed.
Vaše pokusy o obsazení města nevyšly.
Vaše armáda se brzy vzbouří,
a váš mladý sultán zaplatí za porážku svým životem.
To se dá říct i o vašem císaři a jeho italských žoldácích.
Konstantin je spravedlivý muž,
je dost moudrý, aby věděl, kdy přestat.
A Mehmed je můj sultán.
Tak mu domluvte.
Skončete to,
než se u bran objeví spojená křesťanská armáda.
Pokud dorazí.
Oba víme, že je to jen otázka času.
A když váš sultán neustoupí,
prohrajeme všichni.
Co navrhujete?
Tlak ohledně nabídky příměří Římanům sílí.
Mehmedovi nezbývá moc času k nalezení cesty do Konstantinopole.
Jednou,
až umřu,
bude zase tvůj.
Tento meč viděl bezpočet bitev.
Ale pozor, synu.
Každý velký vůdce...
má takovou zbraň,
prodchnutou odkazem,
legendou
a nadějí.
Ale impérium se neudrží
jen zbraněmi.
Je nutná moudrost a loajalita,
strategie a instinkt.
V podstatě...
vítězství se dosáhne
rozumem.
Přiveď mi mého kartografa a písaře!
Mehmed má něco, co měl Napoleon.
Má elán a štěstí,
doprovází ho jakási osudovost.
Mehmed udělá všechno ve správný čas.
Pašo Zagane, našel jsem způsob, jak dostat lodě do Zlatého rohu,
ale musí to být teď.
Pro vás cokoli, sultáne. Ale jak?
Co řeknu, nesmí opustit tento stan.
Dokud to nezačne, nikdo nesmí nic vědět.
Víte, že jsem vám zcela oddán, sultáne.
Podívej.
Když budou nevěřící nuceni odrazit útok ze Zlatého rohu,
rozptýlit síly,
pevninské zdi budou zranitelné.
Ano, ale co řetězy. Je to nemožné.
Tak řetěz obejdeme.
Nerozumím, sultáne. Chcete přesunout armádu?
Chci přesunout loďstvo...
po souši.
Překlad titulků: Anna Redjem