Duc tota la vida a l'exèrcit. Sempre m'han dit on anar i què fer.
Vull veure el país per mi mateix.
Motels, diners en efectiu, noms falsos i viatjar lleuger.
Un s'hi acostuma.
A la consulta d'empremtes surt net, però ja veurem.
No té carnet de conduir, hipoteca ni assegurances.
Cap perfil a internet.
L'única prova que existeix és que és en aquella sala.
Va matar diversos homes estant de servei.
Totes morts legals.
Comandant de la 110a Unitat d'Investigació Especial
de la Policia Militar.
Fa 100.000 anys,
hi havia gent que es quedava al campament i d'altra que vagava.
Estic segur que jo provinc dels que vagaven.
És la meva naturalesa.
CATSKILL MOUNTAINS, NOVA YORK DUES HORES AL NORD DE MANHATTAN
Què he de fer amb això?
Rentar-ho i vendre-ho. És una botiga de segona mà.
- Compraràs alguna cosa? - El que porto posat.
Texans, samarreta, jaqueta, mitjons i calçotets.
22 dòlars.
50 % DE DESCOMPTE TOTS ELS ARTICLES
Onze.
El Doug l'hauria d'haver tret fa uns dies. Són 22 dòlars.
I per què no el vas treure tu?
Perquè és cosa del Doug.
Hi ha un caixer aquí davant.
Et deixo el passaport com a garantia.
Me la sua si no tornes. Aquesta feina és una merda.
Disculpi, he de treure més diners.
No es giri. L'ajudaré.
Continuï traient diners.
És seva la furgoneta de l'esquerra?
Sí.
Per assegurar-me'n: han entrat al seu cotxe, oi?
- El meu fill és al darrere. - Porta pistola?
Sí.
Esperi aquí. Serà ràpid.
Va...
Val més que ta mare foti el favor de córrer o això acabarà malament.
Hola. Vols veure la mama?
Ja està, rei.
Ja està, amor meu. Soc aquí.
Estarà fora de combat una estona.
Vagi al banc, truqui a la policia i doni'ls això.
La pistola és dins el cotxe.
Un moment. Qui és vostè?
Algú que no hi vol tenir res a veure.
Aquí tens 30 dòlars. Necessito una jaqueta nova.
Què li passa a aquesta?
Està tacada de sang.
Puc fer una trucada?
Acabo de rebre un missatge.
Tammi Cates?
A veure si ho endevino: caixera, cambrera, dependenta de botiga de segona mà?
La tercera. He rebut el teu missatge.
110a, 10-30.
Una trucada d'emergència.
Trucada d'emergència i bitllet.
- Has de venir a Nova York ja. - Per què?
Han matat en Calvin Franz.
T'aviso quan aterri.
ROCK CREEK, VIRGINIA (FA UNS ANYS)
Comandant Reacher.
Hola, senyor.
Reacher, a seques. No et vaig dir que portessis res.
Porto material d'oficina per si cal fer paperassa.
Odio fer paperassa.
A mi no em fa res fer feina d'oficina, senyor.
- Reacher. - Això, Reacher.
Espero que no es molesti, però què hi faig, aquí, exactament?
- Ja en tens prou, Franz? - No, senyor... Reacher.
No, ni de bon tros. Només tinc curiositat.
Et vaig veure a les barraques.
Vas impedir que uns soldats es barallessin per un paquet robat.
Era per l'última galeta.
Per una galeta?
- Sí. - Encara pitjor.
El fet és que vas negociar un acord just,
vas fer un parell de bromes i vas resoldre el conflicte.
Tens el cap ben moblat. Ens pot anar bé.
Ho he de preguntar:
quina mena d'unitat ha creat el comandant Reacher?
Una del Departament de Comptabilitat.
El treballador de benzinera.
Tenim el cantautor.
L'avi creatiu i dos paios de...
D'on sou? Em soneu de Requisicions...
Tenim nom.
Sanchez i Orozco.
Qui és l'Orozco?
I tu qui ets, a part d'un tio que parla massa?
Em dic David O'Donnell.
No t'ofenguis, avi, però què hi fas, aquí?
Et perdràs la telenovel·la.
Va guanyar sis cops la competició de punteria,
amb rifle i pistola.
Tinc una norma:
primer tret disparat, pla a la merda.
Val més que el primer tret sigui el millor.
Jo mateix he guanyat alguna competició de tir
i sé que en Lowrey dispara millor que ningú.
Creu que aquesta unitat viurà gaires tirotejos?
Pot ser.
I per què escull gent sense experiència, comandant?
- Reacher. - Reacher.
Perdó.
L'exèrcit volia una unitat per tractar situacions complexes.
Per fer-ho, calen investigadors especials, no policies genèrics.
Si som tan especials, per què ens han fotut aquí?
Què té d'especial això?
L'oncle Sam va intentar comprar un terreny del final del carrer.
Va posar l'adreça malament
i es va convertir en propietari d'això i de la desapareguda
Callahan Insurance Agency.
Però tens raó, es podrien fer algunes millores.
Ordeneu les caixes
i poseu els escriptoris al centre.
Va.
No m'heu de dir "comandant", però, si us mano res, ho feu.
A treballar.
Tira enrere.
Vols que tiri enrere?
- Ja ho faig. - Tira enrere.
- Amb les cames. - Amb les cames, no.
Comptem fins a tres. Va.
Ho fas malament.
Ho faig com m'has dit.
Encara creu que podrem treballar junts?
Amb les cames.
Ni idea.
Però vull una birra.
Jo els convido.
WILLIAMSBURG BROOKLYN, NOVA YORK
Reacher.
Neagley.
Gràcies per demanar. Encara surt fum de la tassa.
He seguit el vol, ha aterrat aviat,
no factures equipatge i he mirat el trànsit.
Han servit el cafè fa 90 segons i el menjar, fa tres minuts.
T'ho agraeixo.
D'on ho has tret?
Soc investigadora. Aconsegueixo coses.
Sembla que Margrave va ser ahir.
Va ser fa dos anys, set mesos i 19 dies.
Fas bona cara.
Estic igual.
Fa dos anys, set mesos i 19 dies, feies bona cara.
Exacte, estàs igual.
Tu estàs una mica desgastat.
Sí.
Vinga, fes-me un resum del tema Franz.
Va desaparèixer fa una setmana en sortir de casa seva a Brooklyn.
El cos era a les Catskill Mountains. Hi havia 20 policies.
Se n'ocupa la policia de Nova York.
- Com ho vas saber? - Em va trucar l'Angela.
- La vídua d'en Franzy. - Estava casat?
Sí. Una boda divertida. Tenia font de xocolata.
També tenia un fill.
Què? Tu marxes, però la vida continua, amic.
Què més?
Em va deixar uns missatges abans de desaparèixer.
Em volia passar un tema que tenia entre mans.
Jo tenia massa feina de la meva. Li volia trucar feia dies.
Llavors, l'Angela em va trucar per dir-me que era mort.
No és culpa teva.
- Ho sé. - No el van matar només.
El van torturar.
A l'estómac no hi tenia res. Ni menjar ni aigua. Deshidratat.
Empès d'un avió.
No el van tirar d'un avió.
Era al mig del no-res
amb lesions d'una caiguda de 1.000 m.
Quina velocitat de pèrdua té un avió? 130 km per hora? 160, com a molt?
S'hauria desplaçat cap endarrere i hauria xocat amb la cua o l'ala.
Hi hauria lesions perimortem i no n'hi ha.
El van tirar d'un helicòpter.
- Ja tenia les cames trencades. - Com ho saps?
Mira l'anàlisi de sang.
Histamines al màxim. Reacció de dolor massiva.
Els nivells són elevats. La lesió és d'abans de morir.
Feia dies que tenia les cames trencades.
Per això tenia pols d'òxid de ferro als pantalons.
Van usar una barra rovellada.
Deu fer un ou de mal.
Sí. El van torturar per venjança o per aconseguir informació.
En acabar, el van tirar per evitar l'anàlisi balística.
Uns universitaris van sortir del camí i van veure el cos.
Si no, ves a saber quan s'hauria trobat.
I ara què?
Si et va trucar a tu, devia trucar a tota la unitat.
I no va tenir resposta.
He trucat a l'O'Donnell, la Dixon, el Sanchez i l'Orozco. Cap resposta.
No tinc cap telèfon d'en Swan. I a l'oficina no el troben.
Sempre ha sigut molt reservat. I en Lowrey?
Va morir fa dos anys. Accident de cotxe.
Un enterrament trist, però vaig veure la colla.
La vida també s'acaba quan no hi soc.
La boda d'en Franz, l'enterrament... Ningú me n'ha dit res.
No tens telèfon ni adreça.
Podies haver-me enviat un missatge com avui.
Primer, se m'acabava d'acudir.
Segon, no era ben bé una emergència.
L'emergència va ser l'accident.
Sigues sincer:
¿hauries vingut des de Montana, Texas, Maine o des d'on fossis
per veure un cos dins una caixa?
No.
Hi torno: i ara què?
Vols que el cas del nostre amic mort el portin uns altres?
Ja m'ho pensava.
Anem a veure la vídua.
S'acaba de reunir amb el gros.
Soc en David O'Donnell. No hi soc.
Deixa un missatge. Et trucaré.
O'Donnell, soc el Reacher i tinc un altre 10-30.
La Neagley i jo ens allotgem al Vale Hotel de Brooklyn.
Fes el favor de trucar-nos.
No podem trucar a en Swan,
els altres tres no responen
i a l'oficina de la Dixon no em poden dir on és ni quan tornarà.
Deu estar infiltrada.
Pot ser.
O potser tots estan en perill.
Mikey, ves a pintar una estona, fill.
Seguin, sisplau.
Disculpin per l'espera.
És difícil penjar-li a ma germana.
Em truca cada hora, no fos cas que em suïcidés...
Perdó pel comentari macabre. No ho hauria d'haver dit.
Amb el que està passant, pot dir el que vulgui.
El seu fill s'assembla molt a en Franzy.
També es diu Franzy.
Qui li va posar el nom? Ara no ho recordo.
L'O'Donnell.
És veritat. En David O'Donnell.
A vostè li deia "l'homenot".
Mare meva, quines històries m'explicava en Calvin.
Sé que ens estimava a mi i a en Mikey més que res al món,
però, per com en parlava, crec que mai s'ho havia passat tan bé
com els anys que va estar a la 110a.
No ho sé. Des que us vau ajuntar,
sempre que parlava amb ell estava content.
Mai l'havia vist tan content.
Gràcies per dir-m'ho.
Sé que la policia ja li ha fet moltes preguntes,
però ens podria dir com va anar?
Esclar.
Jo era amb en Mikey a Provo,
ajudant a cuidar la meva mare.
Té demència precoç.
Vaig trucar a en Calvin diversos dies i no em responia.
Era molt estrany. Em vaig preocupar.
La policia em va dir
que potser treballava com a investigador privat,
o que potser estava de festa perquè la dona i el fill eren fora.
Creu que és el que estava fent? Estar de festa amb males companyies?
En Cal trucava si arribava deu minuts tard a sopar
i no sortia de festa amb ningú.
Em vaig preocupar. Vaig tornar abans i em vaig trobar la casa remenada.
No havien robat res.
La policia no sabia qui ho havia fet.
Té informació dels casos en què treballava?
No portava la feina a casa.
Quan era aquí, em deia
que volia ser 100 % present amb mi.
I amb en Mikey.
Em sap greu.
Vull ajudar, però és molt dur.
Em fa mal cada dia.
Ja acabem. De debò.
D'acord.
Quin tipus de clients tenia?
Gent de Wall Street i dels fons de cobertura, CEOs...
Recorda algú especialment agressiu? Que li causes problemes?
No, en absolut.
Quan va arribar en Mikey, va deixar els casos perillosos.
O això em pensava.
Treballava amb algú de la 110a?
No ho sé. Potser hi ha alguna cosa al despatx.
Té un cartell a la porta: Consultoria Three Rivers.
L'adreça és Flatbush, 103.
El van destrossar. La policia no hi va trobar res.
Però, pel que em deia sempre en Franzy,
els investigadors especials no eren policies retirats.
Millor no ficar-s'hi, amb els investigadors especials.
T'ho va ensenyar el papa?
Vols saber per què es va fer investigador especial?
Va intervenir en una baralla entre dos soldats enormes
perquè un es pensava que l'altre
li havia robat l'última galeta de la seva mama.
El teu papa va aconseguir que fessin les paus.
I aquest senyor d'aquí
volia que el teu papa formés part de la 110a perquè...
va veure que mantenia la calma en situacions difícils.
Així ens vam fer amics amb el teu pare.
Molt bé.
En Franz es va menjar la galeta.
- Es pensava que era per a tots? - Sí.
Diria que el Sedan del final del carrer també era fora del restaurant.
Hi ha Sedans negres a tots els carrers del país. Entra.
- Ha parlat el director? - No. He subornat el conserge.
La Neagley s'ha registrat amb el nom de Sarah Connor
i ha pagat per una habitació contigua amb el nom de Starlin Castro.
Deu ser per al Hulk.
L'Starlin Castro va jugar amb els Yankees fa sis o set anys.
Ja. I qui és la Sarah Connor?
M'importa una merda.
Preocupa't de vigilar l'hotel. I a ells.
Entesos.
CONSULTORIA THREE RIVERS
És modest per tenir clients de Wall Street.
Humil.
A prop de casa, per passar més temps amb la família.
El tipus de lloc que triaria en Franzy.
L'Angela tenia raó de dir que estava destrossat.
No crec que trobessin res.
I això com ho saps?
No fas aquest escampall si trobes el que busques a la primera.
I van marxar cabrejats.
Darrere la finestra no hi buscaven res, però hi van llençar un telèfon.
Mostra de la frustració de no trobar el que volien.
Buscaven una cosa petita.
No trenques les potes d'una cadira
tret que busquis una cosa que hi càpiga.
Ei.
Mira això.
Sembla que fos ahir.
Tens les claus?
Oi que en Franzy era llest?
Molt llest.
Si guardava alguna cosa perillosa,
la posaria en un lloc segur, però a l'abast.
Un lloc a la vista, que veiem diàriament,
però que no despertés sospites.
Sí.
¿Què tenim a l'abast
on hi posem cada dia objectes molt importants?
És la clau d'una bústia.
SERVEI POSTAL DELS ESTATS UNITS
Neagley, t'he dit mai que ets llesta?
No prou vegades.
Merda. Són més de les cinc.
10.000 combinacions si té quatre xifres.
- No cal ni provar-ho. - Millor.
Odio endevinar contrasenyes.
Haurem de tornar demà.
I ara què fem?
Gin.
No sé ni per què jugo.
- Creus que em pots guanyar. - T'he guanyat més cops.
Si em deixes guanyar, m'emprenyaré.
No és que et deixi guanyar, només em freno una mica.
A la teva vida professional no ho fas.
Què vols dir?
El cotxe de lloguer és un Range Rover, l'habitació és impressionant,
vas comprar un bitllet com si res...
Et va bé.
És obvi que no et frenes en l'àmbit professional.
No és per presumir, però a l'oficina s'ha sentit la paraula "prodigi".
Dos ascensos en dos anys.
Obriran una oficina satèl·lit a St. Louis.
M'han ofert el lloc de directora,
però m'agrada massa el treball de camp.
Quin treball?
Feina d'investigació per a persones amb diners,
entitats governamentals, oficines de patrimonis... Coses així.
De tant en tant, fem algun cas sense cobrar:
nens desapareguts, obres d'art robades...
O sigui que no tot és pels diners.
M'agrada.
I tu què?
Vaig anar a veure un partit a Sioux Falls.
Fascinant.
Hi vas anar amb algú?
No.
Vas parlar amb algú al partit?
Vaig demanar una cervesa.
Molt bé.
Parlant de parlar amb gent...
Mentre posaves benzina, he tornat a trucar a tothom.
Cap resposta.
A qui has trucat més?
Al Sanchez? L'Orozco? L'O'Donnell?
La Dixon?
Ella té un servei de resposta.
No és una màquina. Pots parlar amb una persona.
Ideal. Perquè acabem de veure que t'encanta parlar amb gent.
Calla.
No passa res. Era obvi que entre vosaltres hi havia alguna cosa.
Us vau enrotllar?
No.
- Per què no? - Perquè no era adequat.
Teníeu el mateix rang.
Jo dirigia l'equip.
No era adequat.
Però la trobaves atractiva.
- I qui no? - Jo.
Per mi, ningú és atractiu.
Gin.
Me'n vaig a dormir.
Et tornaré els diners de l'habitació, del vol i de tot.
Em paguen d'aquí una setmana.
No cal.
No tindria aquesta feina si no hagués entrat a l'Escola Reacher.
- És com la liquidació d'un deute. - Te n'hauries sortit sense mi.
I és estrany que la sergenta major em porti els comptes.
Et pagaré.
- Bona nit, Neagley. - Bona nit, Reacher.
Això per aquí i això per aquí.
- Salut. - Gràcies.
Bé... Brindo per aquest grup tan animat.
Ens falta el banjo.
Després d'aquesta ronda me'n tornaré a Comptabilitat.
He d'acabar paperassa.
Però si acabem d'arribar...
Ja.
Perdoni una pregunta, senyor: qui li va encarregar de liderar l'equip?
Et perdono la pregunta. No et perdono que em diguis "senyor".
Té un rang superior.
Ets sergenta major. Gairebé tothom el té.
No hauríeu d'estar bevent amb uniforme.
No estem bevent.
Estàvem bevent, però ens has interromput.
Aquest no és el seu lloc.
Som a l'exèrcit. És el lloc d'algú de nosaltres?
- Creus que ets molt llest? - Més llest que tu sí.
I tinc una norma:
si ningú ens molesta, jo no molesto ningú.
Ells no ho fan, jo no ho faig.
Pensava que era: "Primer tret disparat, pla a la merda."
És un club per a oficials, no per a soldats.
Miri, m'acabo la cervesa i me'n vaig, d'acord?
Calla i deixa parlar els adults.
O se'n va ella o us fotem fora a tots.
Et dono una oportunitat perquè vaig prometre a ma mare
que als imbècils com tu els donaria l'opció de marxar.
Som 12.
Vosaltres sou nou.
Quina pena.
Com a mínim, us en falten tres.
Pensava que ja no me'n sortia.
- Te'n dec una, amic! - Sí, amic!
Porta més gel i estarem en paus.
Cinc minuts i teniu els frànkfurts.
Una altra?
Salut.
Realment, no hauria d'haver vingut al club d'oficials.
Ja.
Llavors, per què barallar-se?
No va ser educat.
Crec que serem amics, Reacher.
Ja ho som, Neagley.
- Som-hi! - Sí!
Sí!
Tens gana?
Ei!
Només un moment.
Aquesta nit, els nois de la 91a han après una cosa molt important.
Quina?
Que no t'has de ficar amb els investigadors especials!
No t'has de ficar amb els investigadors especials!
Sí!
Sabia que passaria això.
Sabia que a la 91a li agrada beure els dijous.
I que són bastant estrictes amb les normes.
I que són imbècils.
I, ara, sé que aquesta gent pot treballar plegada.
Foto del nostre primer dia a la unitat!
Tu. Cap allà.
- D'acord. - Ves!
- I si la tiro jo? - Jo puc, tranquil.
No, no te'n deslliuraràs tan fàcilment. Va, vine.
Ho tinc.
Molt bé, gent. Quatre segons.
- Vigila amb l'osteoporosi. - Que et bombin, canalleta.
Molt bé. La nit és jove, Swan.
Agafa la guitarra, noi.
"Free Bird"!
Ni de conya.
Ni Skynyrd, ni Zeppelin, ni Hendrix, ni Who.
M'agrada la música lleugera.
Però no patiu. Després de pixar,
podreu escoltar "Crocodile Rock".
- Estic impacient! - Ei, Reacher.
Em van tirar des d'un helicòpter, Reacher.
Què penses fer?
Benvinguts a l'Aeroport Internacional de Los Angeles.
Tinguin el passaport preparat...
Motiu de la visita, Sr. Mount?
Digui'm Adrian. Vinc a fer turisme.
Els Universal Studios, el Passeig de la Fama...
Soc fanàtic del Hollywood antic.
Res a declarar?
Res a declarar.
Gaudeixi de l'estada.
PASSAPORT
Molt bé. Gràcies.
Et mantindrem informada.
L'Angela no sap quin era l'apartat de correus
i no l'hi diran fins que no s'hagi liquidat l'herència
perquè l'apartat de correus anava a nom de l'empresa.
Anem a buscar el correu al despatx?
No hi havia res amb un apartat de correus.
No podem entrar i anar provant a la babalà.
Trucarien a la policia i nosaltres acabaríem amb càrrecs.
Pensem-hi bé.
Com el 89 % de la gent, era dretà.
Devia demanar un apartat entrant a la dreta.
Prioritzem el costat dominant.
Rep informes públics i fotos de seguiment,
necessita un apartat gran.
Començaré per aquests.
Fa dies que no hi passa, miraré quin és ple.
Els has de distreure.
Fet.
Hola! Com estàs, Albert?
M'encanta la filatèlia
i tinc ganes d'aconseguir
els segells que han sortit fa poc.
Quins en concret?
Tenim Les flors del desert, Els ocells estatals i El món de l'anime.
Tots.
Tinc la butxaca plena i ganes de gastar.
Molt bé.
Dels dibuixos n'hi ha almenys dues dotzenes.
No sé si coneix l'anime, és japonès.
De debò?
I els ocells estatals són espectaculars,
però no aconseguirà 50 espècies diferents.
La pradenca occidental representa sis estats diferents.
Perdoni, em deixa passar?
Sí, i tant.
Senyor, aquesta clau és seva?
Sí, però no recordo quin és el meu apartat.
Aquest home té una clau que no és seva.
- Què és, policia? - El puc ajudar?
- Ja han robat abans. - I les flors?
- Disculpi. - Cap problema.
Necessito un document d'identitat.
Me'ls quedo tots. Què me'n dius?
Ja està.
Problema resolt. Només m'he confós d'apartat.
Saps què, Al? Deixa-ho estar.
Què tenim?
Factures, requeriments...
Interessant.
La teva intuïció era bona.
T'he dit mai que ets llesta?
- No prou vegades. - Mirem què és.
Merda. No tinc aquest port.
Aniré a buscar un adaptador.
Fes-me un favor: agafa un taxi per l'aplicació.
Necessito el teu cotxe.
Saps que van matar en Franz per això i vols una pistola.
Exacte.
Però abans vull passar per l'església.
Perdoni.
Voldria saber si em pot ajudar.
Aquesta és just la nostra feina.
Busco el meu cosí.
Tenia problemes amb les drogues i el van veure a un carrer de per aquí.
- Em sap greu. - Gràcies.
Li vaig prometre a la tieta que el portaria a casa.
No sé per on començar a buscar.
Potser aquí teniu algun grup de suport...
i alguna idea d'on pot ser que compri en Jimmy.
El dimoni va fer bona feina amb aquest verí, oi?
I tant.
Tothom qui ve als nostres grups de suport
compra al mateix lloc:
Dumont, a l'est de Rockaway.
Però entrar-hi sol és la mort, fill.
Me'n sortiré, pare.
Tinc la justícia de la meva part.
Me'n dones més?
Demà t'ho pago.
Això no és un magatzem de mobles.
No deixo prestat.
Fot el camp abans no m'aixequi del sofà.
Ei, qui és aquest?
Hòstia!
Fill de puta!
Cocaïna, oxi, cristall... Tens de tot.
Qui ets tu, torracollons?
Passa de mi.
M'enduc això.
I això.
Per al grup de suport.
Els codis són clavats. L'holograma és perfecte.
- Els diners són a la bossa? - Tu mateix.
Els instruments de sis xifres són davant.
Vaig sentir a parlar dels bons a Superdetectiu a Hollywood.
No sabia si era veritat o històries de Hollywood.
Els pots il·luminar amb un far. Les marques són impecables.
Ningú sap qui ets.
Tu ho saps.
- Ei. - Ei.
- Acabes de tornar? - Sí.
He hagut d'anar a tres botigues. Tu?
- Ho he trobat tot en un sol lloc. - Segur que sí.
Merda!
Veig que encara portes puny americà.
- I la navalla? - Mira cap a baix.
Hola, O'Donnell.
Hola, Neagley.
Això ja m'ho he trobat així. No és cosa meva.
Era amb la meva família.
Setmana de desconnexió.
Sona fatal.
Tal qual.
La meva dona ens fa anar a una casa enmig del no-res.
Sense telèfon, ni dispositius ni teles.
Menys pantalles, més verd.
La teoria és bona, però al tercer dia la canalla es volen matar entre ells.
He sentit el missatge i he vingut cap aquí.
Aquests imbècils m'han partit el raspall.
Ara no tinc res.
No has canviat.
Tu sí.
Vacances familiars, la dona manant...
Ja no ets un degenerat.
M'han domesticat.
Sembla que sí.
La veritat, em fot bastant això del Franzy.
Me l'estimava.
En fi, a qui hem de matar?
Quan tornes a la passarel·la?
T'ha degut afectar veure que vas vestit igual
que el sensellar que caga en una llauna.
Merda! Té contrasenya.
- Odio endevinar contrasenyes. - Doncs espera.
Tenim tres intents en dos minuts. Si no, s'esborrarà.
S'ha iniciat automàticament.
- Estàs de conya, no? - No!
Hem de fer el perfil d'en Franzy.
Les contrasenyes surten del fons.
Què relacioneu amb en Franzy?
- Ser llest. - Tots érem bastant llestos.
Sempre parlava de Pittsburgh.
Els Pirates, els Steelers, el lloc dels sandvitxos...
- Primanti Bros. - Sí.
No era Pittsburgh en si, era la lleialtat que li tenia.
En Franz era lleial.
Estimava la 110a. El seu fill sabia l'eslògan.
Va dir que els Pirates del 79 superaven els Yankees del 78.
Ni havia nascut quan jugaven, però ho discutia.
La lleialtat és un derivat. Però d'on ve?
Culte a l'heroi! Respecte!
Si respectava algú, ho tenia clar.
Els Pirates, el millor equip. Miles Davis, el millor músic.
- En Franz era lleial quan respectava. - Això. Ja ho tens.
Roberto Clemente.
Només ficaria el cognom.
Espera! I Willie Stargell?
En Willie va morir en un accident d'avió ajudant les víctimes d'un terratrèmol?
És Clemente.
No, no ho és.
- Qui faria servir un dispositiu així? - Ell. Just per això.
Provaré Miles Davis. L'adorava.
Una suposició com una altra. Prova.
- No. - Merda.
Per això odio les contrasenyes.
Em dol dir-ho i negaré sempre haver-ho fet,
però a qui respectava per sobre de tots? De jugadors i artistes?
A qui adorava?
Au, va!
Al principi, et va copiar el pentinat,
parlava com tu, et seguia... Volia ser tu.
Fes-ho. Se'ns acaba el temps.
La mare que el va parir.
Que no et pugi al cap.
Sí!
Hola.
El vols?
Saps per què m'agraden els còmics?
Perquè els bons sempre guanyen.
Sr. McBride, el seu bitllet per Denver.
- Bon viatge. - Gràcies. Ho serà.
NOM: ANDREW McBRIDE
"Andrew McBride, Alan Mason, Alejandro Mendez, Alexander Markopoulos..."
Una llista de noms amb les inicials A. M.
Àlies tots. Mantens les mateixes inicials i així no has de canviar la signatura.
Una A, una M i un gargot. El pseudònim és igual.
Almenys tu ho pots llegir. Jo tinc pàgines amb números aleatoris.
- Sense ordre, ni significat. Res. - Almenys per nosaltres. Ara.
Això va fer que matessin en Franz,
et destrossessin l'habitació i ves a saber què més.
Aquests tios no tenen problema en posar-se agressius.
- Necessitem més personal. - Em fot, però té raó.
Els de la 110a no contesten.
Al Swan li enviem una felicitació per Nadal.
Crec que viu a Queens.
Diré a la Lilly que miri la llista de Nadal.
- Què? - Realment t'han domesticat.
No se sent cap soroll. Què tal una mica d'ambient novaiorquès?
Ei, Carlo! Ta mare diu que vagis a sopar a casa!
I aquesta olor?
Vaig a dalt.
Veniu.
Al collar hi posa "Maisi".
S'ha begut la tassa del vàter.
Morir per deshidratació és dur.
En Swan mai deixaria morir el gos.
Si no ha vingut a casa és perquè no ha pogut.
En Swan és mort.
En Franzy, ara en Swan.
No podem contactar amb la resta.
Cap?
En què penses?
Comandant.
Que hi ha algú obsessionat a posar fi als investigadors especials.
I van darrere nostre.
Genial.
Subtítols: Neus
Supervisor creatiu: Guillermo Parra