Jeg voksede op og arbejdede i militæret. Altid med ordrer om hvor og hvornår.
Nu kan jeg se landet på mine betingelser.
Moteller, kontanter, falske navne, rejs let.
Man vænner sig til det.
Hans fingeraftryk giver intet match, men der kan dukke noget op.
Intet kørekort, realkreditlån, forsikringskrav.
Slet ingen onlineprofil.
Det eneste bevis på, at Jack Reacher findes, er, at han sidder i det lokale.
Du har slået nogle stykker ihjel i din tjeneste.
Alle blev vurderet lovlige.
Befalede 110. specialefterforskningsenhed
i militærpolitiet.
For hundrede tusind år siden
var der mennesker, der blev ved lejrbålet, og folk, der vandrede.
Jeg er ret sikker på, at jeg stammer fra de vandrende.
Sådan er jeg bare.
CATSKILL MOUNTAINS, NY TO TIMER NORD FOR MANHATTAN
Hvad skal jeg gøre med det?
Vask det, sælg det. I er en genbrugsbutik.
- Skal du købe noget? - Det, jeg har på.
Jeans, T-shirt, jakke, sokker, boxere.
Toogtyve dollars.
50 % PÅ ALLE VARER
Elleve.
Doug skulle tage det ned for et par dage siden. Toogtyve.
Hvorfor tog du det så ikke ned?
Fordi det er Dougs job.
Der er en hæveautomat overfor.
Her er mit pas, så du ved, jeg ikke smutter.
Jeg er ligeglad. Jobbet stinker.
Undskyld, jeg skal hæve igen.
Vend dig ikke om, jeg kan hjælpe dig.
Bliv ved med at hæve.
Er den minivan til venstre din?
Ja.
Og for klarhedens skyld bliver du røvet, ikke?
- Mit barn sidder bagi. - Pistol?
Ja.
Bliv her. Det tager ikke lang tid.
Kom nu.
Din mor må hellere skynde sig, ellers går det dårligt for jer begge.
Hej. Vil du se din mor?
Det er okay, skat.
Skat, det er okay. Jeg er her.
Han vågner ikke lige foreløbig.
Få banken til at tilkalde politiet. Giv dem de her.
Pistolen ligger i bilen.
Vent. Hvem er du?
En, der ikke vil involveres.
Her er 30. Jeg skal bruge en ny jakke.
Hvad er der galt med den?
Der er blod på den.
Må jeg låne din telefon?
Jeg fik en besked fra en ven.
Tammi Cates?
Lad mig gætte. Bankekspedient, tjener, genbrugsbutikansat.
Den tredje. Jeg fik din besked.
110., 10-30.
Et nødopkald.
Nødopkald og flybillet.
- Kom til New York. - Hvorfor?
Calvin Franz blev myrdet.
Jeg ringer, når jeg er landet.
ROCK CREEK, VIRGINIA (ADSKILLIGE ÅR TIDLIGERE)
Major Reacher.
Goddag, major.
Bare Reacher. Jeg bad dig ikke tage noget med.
Bare kontorartikler, hvis der nu var papirarbejde.
Jeg hader papirarbejde.
Jeg har ikke noget imod at udfylde det.
- Reacher. - Javel, Reacher.
Må jeg spørge, hvad jeg laver her?
- Vil du allerede hjem, Franz? - Nej, major... Reacher.
Nej. Jeg er bare nysgerrig.
Jeg så dig for et par uger siden.
Du stoppede et par soldater i at slås over en pakke hjemmefra.
Den sidste småkage i æsken.
En småkage?
- Ja. - Endnu dummere.
Pointen er, at du fandt en retfærdig løsning,
sagde et par vittigheder, nedtrappede konflikten.
Du er kløgtig. Du kan blive nyttig.
Jeg er nødt til at spørge.
Hvad fanden er det for en enhed, major Reacher har samlet?
Vi har en talknuser fra bogholderiet.
En benzintankansat fra Bulk Fuel.
Vi har Dave Matthews.
Bedstefar Moses og et par fyre fra...
Hvor er I fra? Jeg har set jer i rekvisitionsafdelingen.
Vi har navne.
Sanchez og Orozco.
Hvem er Orozco?
Og hvem er du, udover en fyr der taler for meget?
David O'Donnell.
Ikke for noget, besse, men hvad laver du her?
Går du ikke glip af en dramaserie?
Lowrey vandt hærens skarpskyttekonkurrence seks gange,
både med pistol og riffel.
Jeg har én regel.
Planer ryger efter første skud,
så ens første skud skal være ens bedste.
Jeg er ikke-marine med en skarpskyttesejr,
og jeg ved, at Lowrey er vores bedste skytte.
Tror du da, vi vil komme under beskydning?
Måske.
Hvorfor valgte du så folk uden politierfaring, major?
- Reacher. - Reacher.
Undskyld.
Hæren ønskede en enhed til komplekse anliggender.
Det kræver specialefterforskere, ikke almindelige MP'ere.
Hvis vi er så særlige, hvorfor fik vi så dette hul?
Hvad sker der for stedet?
For et par år siden bød regeringen på noget land nede ad vejen.
Skrev adressen baglæns
og blev de stolte ejere af denne bygning med indholdet fra
Callahans forsikringsfirma.
Men du har ret. Stedet kunne fungere bedre.
Ryd op i kasserne,
flyt de gamle skriveborde ind midt i lokalet.
Kom så i gang.
I behøver ikke sige major,
men når jeg siger til, skal I lette røven. Kom så.
Gå baglæns.
Skal jeg gå baglæns?
- Jeg går baglæns. - Gå baglæns.
- Løft med benene. - Det gør ingen.
På tre. En, to, tre, nu.
Du gør det forkert.
Jeg gør, som du bad om.
Tror du, vi vil kunne arbejde sammen?
Løft med benene.
Ingen anelse.
Jeg trænger til en øl.
Sig, at jeg giver.
Reacher.
Neagley.
Tak, fordi du bestilte. Kaffen damper stadig.
Jeg fulgte flyet, så det landede tidligt.
Ingen bagage og med trafikken in mente.
Kaffen er lige skænket.
Maden er tre minutter gammel.
Det er værdsat.
Hvor fik du den fra?
Jeg er efterforsker. Jeg kan skaffe ting.
Margrave er længe siden.
To år, syv måneder og 19 dage.
Du ser godt ud.
Jeg ligner mig selv.
Du så godt ud for to år, syv måneder og 19 dage siden,
så ja, du ligner dig selv.
Du ser nedkørt ud.
Jep.
Så Franz, opsummer det.
Forsvandt efter at have forladt hjemmet for en uge siden.
Liget blev fundet i Catskills.
De har kun 20 betjente.
Og da Franz forsvandt i byen, overtog NYPD sagen.
- Hvordan hørte du om det? - Fra Angela.
- Franzys enke. - Var han gift?
Ja. Sjovt bryllup. Chokoladefontæne.
Han havde også en søn.
Hvad? Livet fortsætter, når du er væk, store fyr.
Hvad ellers?
Han lagde et par beskeder til mig dagene før.
Han ville tale om en sag.
Jeg var optaget. Jeg ville vende tilbage,
men før jeg kunne, sagde Angela, han var død.
Det er ikke din skyld.
- Nej. - Han blev ikke kun myrdet.
Han blev tortureret.
Han havde kun slim i maven. Dehydreret. Intet mad eller vand.
Smidt ud fra et fly.
Ikke et fly.
Han var i ingenmandsland
med skader svarende til et fald fra en km.
Et fly flyver med mindst 130 km/t, måske 160 km/t.
Han skulle være smidt horisontalt ned i slipstrømmen.
Han ville ramme flyet.
Der ville være skader, som ikke er der.
Det var en helikopter.
- Faldet brækkede ikke benene. - Fordi?
Se på blodprøven.
Fuld af histaminer. Massiv smertereaktion.
Højt niveau af skader påført under dødstidspunktet.
De brækkede ben var et par dage gamle.
Derfor fandt de jernholdigt oxidpulver på bukserne.
Han blev slået med en jernstang.
Det må have gjort ondt.
Jep. Han blev tortureret for enten hævn eller information.
De smed ham ud, så der ikke kunne tages ballistikprøver.
Et par studerende forlod vandrestien og fandt liget.
Hvornår ville han mon ellers være fundet?
Hvad så nu?
Ringede han til dig, ringede han måske til resten.
Og fik intet svar.
Jeg prøvede O'Donnell, Dixon, Sanchez, Orozco.
Ingen svarede.
Intet nummer på Swan. Selv mit kontor kan ikke finde det.
Han var altid privat. Og Lowrey?
Dræbt i et biluheld for to år siden.
Trist begravelse, men det var godt at se alle.
Livet slutter også, når man er væk.
Franz' bryllup, Lowreys begravelse, ingen sagde noget til mig.
Ingen telefon, ingen adresse.
Du kunne have sendt en nødbesked som i dag.
Det kom jeg først på nu.
Og det var ikke nødsituationer.
Nødsituationen var, da bilen ramte Lowrey.
Vær ærlig, ville du virkelig have rejst helt til Montana
fra Texas eller Maine, eller hvor end du var,
blot for at se ham i kisten?
Nej.
Så jeg spørger igen. Hvad så nu?
Vil du virkelig lade andre håndtere vores vens sag?
Det tænkte jeg nok.
Lad os besøge Franzys enke.
Hun mødtes lige med den store fyr.
Du har ringet til David O'Donnell.
Læg en besked, og jeg ringer tilbage.
O'Donnell, det er Reacher med endnu en 10-30.
Neagley og jeg bor på Vale Hotel i Brooklyn.
Let røven og ring tilbage.
Vi kan ikke ringe til Swan.
O'Donnell, Sanchez og Orozco svarer ikke,
og receptionisten hos Dixon
kan ikke sige, hvor hun er, eller hvornår hun kommer.
Hun er sikkert undercover.
Måske.
Eller måske har de også problemer.
Mikey, find dine farveblyanter og farv lidt.
Tag plads.
Undskyld, det tog så lang tid.
Det er svært at lægge på med min søster.
Hun ringer hver time, min egen selvmordsvagt.
Undskyld. Det var morbidt. Det skulle jeg ikke have sagt.
Efter alt, der er sket, må du sige hvad som helst.
Utroligt, hvor meget din søn ligner Franzy.
Jeg kaldte ham også Franzy.
Hvem af jer var det, der gav ham navnet?
O'Donnell.
Nå, ja. David O'Donnell.
Han kaldte dig: "Den store fyr."
Calvin fortalte mig så mange historier om jer alle.
Han elskede mig og Mikey mere end noget andet,
men jeg tror aldrig, han havde det sjovere
end årene med 110.
Det ved jeg nu ikke. Siden I fandt sammen,
lød han lykkelig, når vi talte.
Gladere end nogensinde.
Tak, fordi du siger det.
Jeg ved, politiet har stillet en million spørgsmål,
men kan du give os tidslinjen?
Ja.
Jeg var i Provo med Mikey.
Jeg hjalp min søster med vores mor.
Begyndende demens.
Jeg ringede hjem et par dage. Han ringede ikke tilbage.
Jeg begyndte at blive bekymret.
Ringede til NYPD,
og de sagde, han nok bare var ude på en sag,
eller at han måske festede, da hans kone og barn var udenbys.
Tror du, det var, hvad han gjorde? Festede med de forkerte?
Han ringede, hvis han var ti minutter for sent på den,
og han festede ikke med nogen.
Så jeg blev bekymret, kom tidligt hjem og fandt huset ransaget.
Intet var taget.
Politiet var på bar bund.
Kendte du til nogen af hans sager?
Han talte aldrig om dem.
Han sagde, at når han var her,
ville han være helt til stede for mig.
Og Mikey.
Undskyld.
Jeg vil hjælpe. Det er bare så svært.
Hver dag gør ondt.
Jeg lover, vi kun har et par spørgsmål til.
Okay.
Hvilke kunder havde han?
Wall Street-typer, direktører, hedgefund-typer.
Var nogen af dem særligt barske? Gav ham problemer? Stressede ham?
Nej, ikke spor.
Da vi fik Mikey, opgav han de farlige job.
Eller det troede jeg.
Arbejdede han med nogen andre fra 110.?
Det ved jeg ikke. Tjek på kontoret.
Det er Three Rivers Consulting & Associates.
På Flatbush 103.
Det blev også ransaget. Politiet fandt intet der.
Men ud fra, hvad Franzy fortalte,
var I specialefterforskere, ikke almindelige betjente.
Man lægger sig ikke ud med specialefterforskerne.
Lærte din far dig det?
Vil du vide, hvordan din far blev specialefterforsker?
Han stoppede et slagsmål mellem to enorme soldater,
fordi den ene troede, at den anden
havde stjålet den sidste af hans mors småkager.
Din far fik dem til at give hånd og blive venner igen.
Og ham her
ønskede, at din far skulle være en del af 110., fordi...
...han så en mand, der bevarede roen.
Sådan blev vi venner med din far.
Okay.
Franz spiste faktisk småkagen.
- Troede han, de var til alle? - Jep.
Jeg er sikker på, at den sorte sedan
også holdt udenfor dineren.
Der er en sort sedan på alle gader i landet. Sæt dig ind.
- Talte manageren? - Nej, jeg bestak portneren.
Neagley tjekkede ind under navnet Sarah Connor
og betalte for naboværelset til en Starlin Castro.
Det må være til Hulken.
Starlin Castro spillede for Yankees for seks-syv år siden.
Ja, og hvem er Sarah Connor?
Jeg er pisseligeglad.
Bare hold øje med hotellet. Og dem.
Modtaget.
Beskedent for en fyr med Wall Street-kunder.
Uhøjtideligt.
Tæt på hjemmet, så han kunne bruge mere tid med familien.
Præcis det slags sted, Franzy ville vælge.
Angela løj ikke, da hun sagde "ransaget".
De fandt nok ikke noget.
Hvordan ved du det?
Man går ikke så vidt, hvis man finder det, man leder efter.
Og de gik vrede herfra.
De ledte ikke bag den her rude, men de smed telefonen igennem den.
Det er frustration fra en, der ikke fandt, hvad de ville.
De ledte efter noget småt.
Man brækker ikke stoleben for at se, om de er hule,
medmindre man leder efter noget, der kan være deri.
Se lige det her.
Det føles som i går.
Nøglering?
Franz var klog, ikke?
Meget klog.
Hvis han havde noget, der kunne få ham slået ihjel,
ville han skjule det et sikkert, men tilgængeligt sted.
Et sted, vi ser hver dag,
men som ingen ville mistænke.
Okay.
Så, hvad er tilgængeligt,
som vi betror vigtige ting til hver dag?
Det er en postkassenøgle.
USA POSTVÆSEN
Har jeg sagt, du er klog, Neagley?
Ikke nær nok.
Pis. Klokken er over 17.00.
10.000 kombinationer, hvis koden er fire tal.
- Det er nytteløst. - Godt.
Jeg hader at gætte koder.
Vi må komme tilbage i morgen.
Hvad gør vi så nu?
Gin.
Hvorfor spiller jeg overhovedet?
- Fordi du håber på at slå mig. - Jeg vandt et par hænder.
Lader du mig vinde, bliver jeg sur.
Jeg lader dig ikke vinde. Jeg tager det stille og roligt.
Ikke rent professionelt.
Jeg er ikke med.
Lejebilen er en Range Rover, dyre hotelværelser,
og du betalte min flybillet.
Du klarer dig godt.
Du tager det ikke roligt rent professionelt.
Ikke for at prale, men på kontoret kalder de mig "vidunderbarn".
To forfremmelser de sidste to år.
De åbner et kontor i St. Louis.
De tilbød mig at lede det, hvis jeg ville,
men jeg kan lide at være i felten.
Hvor du gør hvad?
Mest efterforskningsarbejde for de rige,
regeringspersoner, familiekontorer, den slags.
En gang imellem tager vi en pro bono-sag.
Forsvundne børn, stjålne kunstværker.
Så det handler ikke kun om penge.
Det føles godt.
Hvad med dig?
Jeg så en Minor League-kamp i Sioux Falls.
Hvor spændende.
Så du den med nogen?
Nej.
Talte du med nogen til kampen?
Jeg bestilte en øl.
Okay.
Apropos at tale med folk,
da du var ude at tanke, ringede jeg til alle igen.
Ingen kontakt.
Hvem ringede du mest til?
Sánchez? Orozco? O'Donnell?
Eller Dixon?
Hun har en, der tager telefonen.
I stedet for telefonsvarer får man en person.
Nå, ja. For vi har lige fastslået, at du elsker at snakke med andre.
Hold kæft.
Det er okay.
Det var altid tydeligt, at I havde noget.
Var I nogensinde sammen?
Nej.
- Hvorfor ikke? - Ikke passende.
I havde samme rang.
Jeg var holdleder.
Ikke passende.
Men du fandt hende tiltrækkende.
- Hvem ville ikke det? - Mig.
Jeg finder ingen tiltrækkende.
Gin.
Jeg går i seng.
Jeg betaler dig for værelset, flybilletten og alt andet.
Jeg får min pension om en uge.
Det behøves ikke.
Jeg havde ikke min karriere, havde du ikke oplært mig.
Se det som betaling for det.
Du havde lært det uden mig.
Desuden føles det underligt, at min oversergent betaler.
Jeg betaler tilbage.
- Godnat, Neagley. - Godnat, Reacher.
En til dig. Og en til dig.
- Nyd dem. - Tak.
I er godt nok en snakkesalig flok.
Du mangler din banjo.
Efter denne omgang smutter jeg tilbage til bogholderiet.
Jeg har lidt papirarbejde.
Men vi er lige kommet.
Det ved jeg.
Hvis jeg må spørge, hvem bad dig sammensætte holdet, major?
Det må du gerne. Men kald mig ikke "major".
Du har højere rang.
Du er oversergent. Alle har højere rang end dig.
I bør ikke drikke i uniform.
Vi drikker ikke.
Vi drak. Men så afbrød du os.
Hun hører ikke til her.
Det er hæren. Hører nogen af os virkelig til her?
- Er du kvik i replikken? - Kvikkere end dig.
Jeg er også en mand med en regel.
Hvis folk lader mig og vennerne være, lader jeg dem være.
Hvis ikke, gør jeg ikke.
Var hans regel ikke: "Planer ryger med første skud."
Det er en officerklub. Ingen menige.
Hvad med, at jeg drikker ud og går?
Ti stille. De voksne snakker.
Enten går hun, eller vi smider jer alle ud.
Jeg giver dig en mulighed, for jeg lovede min mor,
at give idioter som dig chancen for at gå.
Vi er 12.
I er ni.
Det er en skam.
I mangler mindst tre.
Bare drop jeres irritation
Vi har fået nok af jeres disciplin
Lørdag aften...
Jeg var desperat, da jeg var i hovedlås.
- Jeg skylder dig en. - Ja.
Hent mere is, så står vi lige.
Der er hotdogs om fem.
Tænder op under denne dans
For lørdag aften er min aften
Lørdag aften er okay
Okay, okay
Lørdag, lørdag, lørdag...
Vil du have en ny?
Lørdag, lørdag, lørdag
Lørdag
Lørdag aften er okay
Skål.
- Lørdag! - Lørdag! Lørdag!
Lørdag...
Jeg ikke burde have været i den klub.
Lørdag! Lørdag...
Det ved jeg.
Hvorfor så slås om det?
Han spurgte ikke pænt.
Lørdag! Lørdag! Lørdag...
Du og jeg bliver venner. Gør vi ikke, Reacher?
Lørdag! Lørdag...
Det er vi allerede.
- Sådan! - Ja!
Ja!
Sulten?
Bare lige hurtigt.
I aften lærte drengene i 91. en meget vigtig lektion.
Og hvad lærte de?
At man ikke lægger sig ud med specialefterforskerne!
Man lægger sig ikke ud med specialefterforskerne!
Ja!
Du vidste, det ville ske.
Jeg vidste, 91. drikker om torsdagen.
Og at de går op i reglerne.
Og at de er røvhuller.
Men nu ved jeg, at de kan samarbejde.
Et foto til at mindes vores første dag som enhed!
Dig. Bål.
- Okay. - Kom så!
- Lad mig tage det. - Jeg har styr på det.
Nej, du slipper ikke så let. Kom så.
Jeg har styr på det.
Okay, gutter. Fire sekunder.
- Ro på med din knogleskørhed. - Rend mig, grønskolling.
Natten er stadig ung, Swan.
Spil noget mere.
Free Bird!
Glem det.
Intet Skynyrd, Zeppelin, Hendrix eller Who.
Jeg kan lide lettere musik.
Men frygt ej. Når jeg har pisset,
får I Crocodile Rock.
- Vi glæder os! - Hej, Reacher.
De smed mig ud fra en helikopter.
Hvad vil du gøre ved det?
Velkommen til Los Angeles Internationale Lufthavn.
Passagerer, hav jeres pas klar...
Grunden til dit besøg, hr. Mount?
Kald mig Adrian. Sightseeing.
Universal Studios, Walk of Fame, Mann's Chinese.
Jeg elsker det gamle Hollywood.
Noget at fortolde?
Intet.
Nyd dit besøg.
PAS
Tak.
Vi holder dig opdateret.
Angela ved ikke, hvilken postboks der var Calvins,
og posthuset vil intet sige det, før boet er afviklet,
da den står i firmaets navn.
Skal vi tjekke kontoret for post?
Vi var grundige. Der var intet med et boksnummer.
Vi kan ikke bare prøve alle boksene.
De tilkalder politiet, og de sigter os for postmanipulation.
Lad os tænke over det.
Som 89 % af verden var Franz højrehåndet.
Så han bad nok om en postboks i højre side.
Man foretrækker ens dominante side.
Han får optegnelser og overvågningsfotos sendt,
så det kræver en stor boks.
Jeg begynder med dem.
Jeg ser, hvilke der har post, da han ikke har tømt den længe.
Jeg skal bruge en distraktion.
Modtaget.
Hej, hvordan går det, Albert?
Jeg er hardcore filatelist,
og jeg er helt oppe at ringe
over de her nye frimærker, der er kommet.
Hvilken samling?
Vi har ørkenblomster, statsfugle og animes verden.
Dem alle.
Jeg har sedler i lommen, jeg er klar til at bruge.
Okay.
Der er mindst to dusin af de her tegnefilm.
Hvis du ikke kender anime, er det vist nok japansk.
Det siger du ikke?
Og statsfuglene er spektakulære.
Men man får aldrig 50 forskellige,
da den vestlige englærke repræsenterer seks stater.
Undskyld, må jeg komme til min boks?
Selvfølgelig.
Er det din nøgle?
Ja, jeg kan bare ikke huske, hvilken boks det er.
Den her mand bruger en andens nøgle.
- Er du postpolitiet? - Kan jeg hjælpe?
- Der er stjålet post før. - Blomsterne?
- Hallo? - Alt er okay.
Nej, vis mig, at du har en boks.
Lad mig få dem alle.
Sådan!
Intet problem. Jeg forvekslede bare boksene.
Ved du hvad, Al? Jeg springer over.
Hvad har vi?
Regninger, henvendelser.
Måske.
Din idé med postkontoret virkede.
Har jeg sagt, du er klog, Neagley?
- Ikke nær nok. - Vi må se, hvad det er.
Pokkers. Min bærbare har en anden port.
Jeg må hente en adapter.
Gider du bestille et lift med en af de der apps?
Jeg skal låne din bil.
Du ved, Franz blev dræbt over denne,
og nu vil du hente en pistol.
Jep.
Men først skal jeg i kirke.
Undskyld mig.
Jeg tænkte på, om jeg kunne spørge om hjælp.
Det er det, vi giver her.
Jeg leder efter min fætter.
Han har problemer med stoffer,
og en ven sagde, at de så ham bo på gaden her.
- Det gør mig ondt. - Tak.
Jeg lovede min tante ikke at komme hjem uden hendes søn.
Jeg ved ikke, hvor jeg skal lede,
og jeg tænkte, at kirken måske havde en støttegruppe,
og at du måske gennem den vidste, hvor Jimmy fik stofferne.
Djævlen gjorde sig virkelig umage, da han skabte den gift.
Det gjorde han.
Næsten alle i vores støttegruppe
får deres stoffer fra det samme sted.
Dumont, øst for Rockaway.
Men du må have et dødsønske, hvis du går derhen alene.
Jeg skal nok klare mig.
Jeg har retfærdighed på min side.
En ekstra smagsprøve?
Jeg betaler i morgen.
Vi er ikke noget varehus.
Jeg giver ikke kredit.
Pis af, før jeg rejser mig.
Hvem er den nar, der kommer der?
Pis!
Skøre røvhul!
Kokain, oxy, meth. Du har det hele.
Hvem er du? Dit røvhul!
Tag dig ikke af mig.
Jeg tager de her.
Og den her.
Til støttegruppen.
Perfekte stregkoder.
Hologrammet er fejlfrit.
- Er pengene i tasken? - Tag bare.
De store aktiver er forrest.
Første gang jeg hørte om obligationer, var i Beverly Hills Cop.
Jeg vidste ikke, om de bare havde opfundet det.
Skin alt, hvad du vil. Vandmærkerne er fejlfri.
Ingen vil vide, hvem du virkelig er.
Men I ved det.
- Hej. - Hej.
- Er du lige kommet tilbage? - Ja.
Jeg måtte forbi tre butikker. Og dig?
- Jeg fik alt på ét sted. - Garanteret.
Pis!
Du bruger stadig messingknoer.
Ingen springkniv?
Kig ned.
Hej, O'Donnell.
Hej, Neagley.
Giv ikke mig skylden for rodet. Jeg fandt stedet sådan her.
Jeg var sammen med familien.
Vi havde trukket stikket.
Det lyder forfærdeligt.
Det siger du ikke.
En gang om året tager min kone os ud i en hytte.
Ingen telefoner, ingen enheder, intet tv.
Færre skærme, mere grønt.
Fin tanke, men på tredjedagen vil mine djævlebørn dræbe hinanden.
Så jeg kom hjem, tjekkede telefonsvareren og kom.
Røvhullerne knækkede min tandbørste.
Nu ejer jeg intet.
Du har ikke ændret dig.
Det har du.
Familieferier. Konen giver ordrer.
Ikke den sexgale afviger, jeg husker.
Jeg er blevet tæmmet.
Åbenbart.
Jeg er tosset over det her med Franzy.
Jeg elskede ham.
Hvem dræber vi over det?
Hvornår skal du tilbage på catwalken?
Det må have gjort ondt, da du så, du havde
det samme tøj på som den hjemløse, der sked ude bagved.
Pis! Adgangskode.
- Jeg hader at gætte koder. - Det bliver værre.
Vi har tre gæt på to minutter, ellers sletter drevet sig.
Det startede, da jeg satte det til.
- Det er fandeme løgn. - Nej!
Nedbryd Franzy som med en skurk.
Adgangskoder er personlige.
Hvad var Franzy kendt for?
- At være klog. - Ja, men vi var alle rimelig kloge.
Han talte altid kun om Pittsburgh.
Pirates, Steelers, sandwich-stedet med pomfritterne.
- Primanti Bros. - Ja.
Det var ikke selve Pittsburgh, men hans loyalitet.
Franz var en loyal fyr.
Han elskede stadig 110. Ungen kunne sloganet.
Husk, da han påstod, at Pirates fra '79
var bedre end Yankees fra '78.
Han var ikke engang født dengang, men stod fast.
Loyalitet er et biprodukt. Hvor kommer det fra?
Tilbedelse af helte! Respekt!
Respekterede han en, stod han fast.
Pirates var det bedste hold, Miles David den bedste musiker.
- Han var loyal over for dem. - Du har fat i noget.
Roberto Clemente.
Han ville kun bruge efternavnet.
Vent! Hvad med Willie Stargell?
Døde Willie Stargell i et flystyrt, da han leverede hjælp til jordskælvsofre?
Det er Clemente.
Nej, det er ikke.
- Hvem bruger sådan en harddisk? - Franz. Af denne grund.
Jeg prøver Miles Davis. Franz tilbad ham.
Et lige så godt bud som et andet. Prøv.
- Nej. - Pis.
Derfor hader jeg adgangskoder.
Det piner mig at foreslå det,
og jeg vil benægte det over for andre,
men hvem respekterede han mere end nogen spiller eller kunstner?
Hvem tilbad han som en helt?
Pis af med dig.
Få uger inde i 110. klippede han sit hår som dit,
talte som dig, fulgte dig. Han ville være dig.
Prøv det. Vi løber tør for tid.
Det var fandens.
Lad det ikke stige dig til hovedet.
Hej.
Vil du have det her?
Ved du, hvorfor jeg elsker tegneserier?
Fordi de gode altid vinder.
Hr. McBride, din billet til Denver er klar.
- Nyd din rejse. - Tak. Det vil jeg bestemt.
NAVN: ANDREW MCBRIDE
"Andrew McBride. Alan Mason. Alejandro Mendez. Alexander Markopoulos."
Bare en liste af navne med initialerne AM.
Alle aliasser. Du beholder initialerne, så din underskrift ikke behøver ændre sig.
Bare "A" og "M" med en krusedulle uanset pseudonymet.
Dit kan da læses.
Jeg har bare side efter side med tal.
- Ingen orden eller mening. Intet. - For os. Indtil videre.
Hvad end det er, fik det Franz dræbt,
jeres værelser ransaget, og Gud ved hvad ellers.
De er ikke bange for at bruge vold.
- Vi får brug for flere folk. - Han har desværre ret.
Ingen fra 110. svarer.
Vi sender et julekort til Swan hvert år.
Han bor vist i Queens nu.
Jeg får Lilly til at tjekke listen.
- Hvad? - Du er virkelig tæmmet.
Ingen lyde indefra. Lidt New York-baggrundsmusik?
Carlo! Din mor siger, du skal komme hjem og spise!
Kan I lugte det?
Jeg tjekker ovenpå.
Herinde.
Halsbåndet siger "Maisi".
Drak toilettet tør.
Dehydrering. Hård måde at dø på.
Swan ville aldrig lade lade det ske.
Er han ikke kommet hjem, er det, fordi han ikke kan.
Swan er død.
Franzy og nu Swan.
Vi kan heller ikke få fat i resten.
Chef?
Hvad tænker du?
Major?
Jeg tror, der er nogen, der er ude på at dræbe enheden.
Og de kommer efter os.
Godt.
Tekster af: Jonas Winther Christensen
Kreativ supervisor Toni Spring