Anteriorment a Reacher...
Missatge rebut.
110a, 10-30. Una trucada d'emergència.
Han matat en Calvin Franz.
Si et va trucar a tu, devia trucar a tota la unitat.
He trucat a l'O'Donnell, la Dixon, el Sanchez i l'Orozco. Cap resposta.
He subornat el conserge.
La Neagley s'ha registrat...
Preocupa't de vigilar l'hotel. I a ells.
- Ningú sap qui ets. - Tu ho saps.
- Hola, O'Donnell. - Hola, Neagley.
Una llista de noms amb les inicials A. M.
Jo tinc pàgines amb números aleatoris.
- Sense ordre ni significat. Res. - Almenys per nosaltres. Ara.
En què penses?
Que hi ha algú obsessionat a posar fi als investigadors especials.
I van darrere nostre.
Genial.
Si algú va darrere de la 110a, per què no ens han intentat matar?
Tu eres al bosc amb la família, a mi no se'm localitza
i no deuen haver trobat la Neagley.
Eren al nostre hotel.
Per agafar-nos o matar-nos, però van haver de marxar per algun motiu.
Hem d'avisar els altres.
- Trucaré al Sanchez i a l'Orozco. - Jo, a la Dixon.
Hi ha un Sedan negre dues cases més avall,
el mateix d'ahir.
Tens raó. Ens segueixen.
I què vols fer?
Vaig a presentar-me.
Mira l'espavilat.
Què coi farà?
Hòstia, el meu nas!
Pistola!
Com en els vells temps.
Sí. Tu vas per la banda, jo faig la feina.
Gent. La pistola era seva.
Policia de Nova York?
Es diu Gaitano Russo.
A mi no em miris. Tu has fet la feina.
Tios, s'ha de reconèixer: l'hem cagat molt.
Quan en Russo es desperti, tota la policia t'anirà al darrere.
Per què li has pegat tan fort?
No sé pegar fluix.
- Rebràs una condemna important. - Estava enfadat pel gos.
He suposat que tenia a veure amb les morts dels nois.
Tu ens vas ensenyar que les suposicions maten.
No, era que els detalls compten.
No l'he matat. Li he trencat el nas. Estarà bé.
Càgon l'ou. En Gaitano Russo.
Guy Russo. Investiga l'assassinat d'en Franz.
- Ho vaig veure a l'arxiu. - Com t'ha trobat?
Van veure que en Franz et va trucar, et van fitxar
i, quan vas comprar els bitllets,
et van començar a seguir. La qüestió és: per què?
La qüestió és: on?
On amaguem un delinqüent d'1,90 m perquè no acabi a la garjola?
No penso marxar. Hem de buscar per aquí.
Potser no.
A l'oficina d'en Sanchez tenien el contestador ple.
Mal senyal.
Pot ser una bona idea sortir de Dodge,
tenint en compte que el boxador ha noquejat un policia.
D'acord. Anirem cap a Atlantic City,
a veure si trobem els altres.
Primer fem el check-out i busquem un altre cotxe
abans que en Russo es recuperi i activi una alerta.
Un Range Rover canta massa.
Per culpa teva no podem tenir coses maques.
Un moment, què ha passat? Un accident de cotxe?
No. Li ha fotut un cop de peu al cotxe.
I com coi ha saltat l'airbag?
Ha colpejat el cotxe,
ha tret el policia, l'ha fotut a terra i ha quedat KO.
És un animal.
Quan sigui el moment, necessitaré reforços.
I els tindràs.
Ara, no els perdis de vista. I no la caguis.
Entesos.
Aparcament de curta durada només secció u.
A Tremont hi ha un Accord del 2019 a bon preu.
Només efectiu.
Un dels models més robats al Bronx i no vol papers?
Si l'agafem, estem venuts.
No tenim més opcions. Estem fitxats. No podem llogar res.
Si ens movem en un vehicle robat, ens caçaran.
Tinc la solució.
Com ha anat la feina d'infiltrada?
Reacher.
Com saps que estava infiltrada?
Veient el tema, hauries vingut immediatament.
No has vingut. Has rebut els missatges fa poc.
Si estiguessis de vacances, hauries parlat amb l'oficina.
Havies d'estar molt, molt infiltrada,
sense poder fer comprovacions freqüents.
El mateix Reacher de sempre.
Malversació corporativa. Estava atrapada a Texas.
Gairebé m'aficiono a les botes de cowboy i tot.
- Conserves els documents falsos? - Sí.
Molt bé. Has de llogar un cotxe.
I què és tant de secret?
La Neagley, l'O'Donnell i jo estem fitxats.
I he noquejat un policia.
No m'estranya gens.
O sigui que...
en Franz...
Sí.
I en Swan segurament també.
I cap notícia d'en Sanchez ni de l'Orozco.
D'acord.
O sigui que és cosa nostra.
No t'has de ficar amb els investigadors especials.
Següent.
- Agafa un... - Un SUV, ho sé. Necessites espai pel cap.
Me n'alegro, que siguis aquí.
No me'n podré anar mai.
Rebrem còpia de totes les infraccions que arribin a una base militar del món,
encara que siguin lleus.
Has trobat res?
Sí, una rata de la mida d'un meló fa uns 20 minuts.
De debò?
És darrere d'aquelles caixes.
Quin fàstic.
Parlant de rates, hi ha alguna cosa que fa pudor:
un comandant de l'Afganistan creu que algú està robant combustible.
Extracció de combustible per revendre'l?
No sembla un cas prioritari dels que ens encarreguen.
No crec que ningú estigui robant ni revenent res.
Mira els números, sempre expliquen una història.
Cada cop que falta combustible a la base
és després d'un vol en concret.
Els C-17 que tornen els Humvees als EUA.
És un detallet, però els detalls compten, en una investigació.
M'agrada.
M'ho quedo.
El que és meu és teu.
I què?
Tens una teoria?
Sí. No hi ha rastre de mercat negre de combustible
ni a la base ni als voltants.
Com desapareix el combustible?
La millor manera és cremar-lo.
Exacte. La Neagley té experiència en el tema
i creu que els vols amb Humvee se sobrecarreguen de combustible.
Però, quan els avions aterren,
la quantitat de combustible és l'esperada
i així s'anota als registres.
I què passa?
L'excedent serveix per transportar més pes del que es creu que hi ha.
D'acord.
Estan transportant alguna cosa pesant i secreta.
Exacte. Contraban dins els Humvees:
drogues, pistoles, diners o tot alhora.
Bona feina, Dixon.
Has trobat un cas que val la pena.
No sé a tu, però tant de buscar m'ha fet venir set.
Ho vols celebrar?
Em pots convidar a una copa.
M'agradaria seguir amb aquests informes.
- Potser un altre dia. - Sí.
Però, de veritat...
- Una feina excel·lent, Dixon. - Ja.
És fàcil. Els números sempre expliquen una història.
I què? Quina història expliquen els números?
És una pel·li d'en David Lynch. No entenc res.
Si són fraccions, estan mal fetes.
Algunes no estan reduïdes.
Jo també ho he vist, això.
Potser són números reals.
Com ara, vuit de deu d'alguna cosa i no quatre cinquenes parts?
Pot ser.
Sí, pot ser. A part, hi ha dues coses que no encaixen.
No hi ha cap 100 %. O sigui, cap 9/9 ni 10/10.
A més, hi ha quatre pàgines amb 26 números,
una amb 27 i les últimes dues amb 26 un altre cop.
Pot ser un accident. Només una manera de posar les dades.
Sembla intencionat. Cap pàgina és completa.
I la llista de noms amb A. M.?
Res. Penso com vosaltres. Deuen ser àlies.
Potser algú es vol venjar de la 110a.
Hem arrestat a molta gent.
Potser en James Barr?
Té el perfil i li falta un bull.
Li agraden les armes. No el veig tirant algú d'un helicòpter.
L'any passat me'l vaig trobar a Indiana.
Me'n deu una.
No vull ni saber-ho.
"Pine Barrens."
Unes 400.000 hectàrees sense res.
Molt semblant al lloc on van trobar en Franz.
Van deixar el cos a la intempèrie perquè es podrís.
Pel que sabem, en Swan també hi deu ser.
I en Sanchez i l'Orozco.
No posen blues a la ràdio?
Tio, que som a Jersey.
És el meu telèfon.
En Franz sempre ho posava a l'oficina quan tu no hi eres.
Deixa-ho.
Han llogat un cotxe amb un nom fals, però és la Karla Dixon.
S'ha unit a ells.
Van a Atlantic City, suposo que a buscar la colla.
Perfecte. Tots al mateix punt.
Quan hi arribis, acaba amb ells.
Rebut.
Pel que fa als reforços... Conec especialistes a la zona.
Convida a qui faci falta.
Nosaltres ho cobrim.
Els vull morts abans de demà.
Entesos? Ben morts.
ATLANTIC CITY, NOVA JERSEY
- Igual que a l'oficina d'en Franz. - I que les nostres habitacions.
- La casa del Swan no estava regirada. - No.
Posa-ho a la llista de coses que hem de tenir en compte.
Ei, vau veure mai que l'Orozco es deixés l'encenedor?
Els bons temps.
Soc l'únic que no té aquesta foto?
- Jo la tinc. - Jo també.
En una prestatgeria.
És difícil penjar una foto quan no tens parets.
Perdem el temps.
Cert. Tenim el que volen els assassins i, si hi havia res més,
ja ho tenen.
I ara què?
Al bar.
Mireu en Sanchez i aquesta dona.
- Quina mena de jove emmarca les fotos? - Nosaltres.
- Quines fotos tens a part de la nostra? - No gaires.
Però té marc, vol dir que és important.
Anem al Lucky Lounge.
No. Vosaltres us quedeu aquí.
Sembleu policies.
I vosaltres, què sembleu?
La dama i el vagabund.
Hola, aquesta dona treballa avui?
Qui sou?
Som amics d'en Jorge Sanchez.
Ei, vosaltres.
Són amics d'en Sanchez, volen parlar amb la Milena.
Porta'ls al darrere. Està fent comptes.
Milena.
Agafa les coses i fot el camp, ja.
Ja entenc que és diferent,
però és que el comandant compra roba interior usada...
- Aquesta no és la noia de la foto? - Hòstia!
Ei!
Fins aquí.
Què us passa, tios?
Pareu de venir i de molestar els nostres amics.
Mira, col·lega, crec que...
No em toquis!
Espera!
Mou el cul.
Prou. Ja prou.
Al final ha anat bé que nosaltres no hi entréssim.
L'hauríem pogut espifiar.
Fent amics, grandolàs?
Em sap greu. No hauria fugit si hagués sabut qui éreu.
Us podria haver reconegut de les fotos d'en Jorge.
Ells només em protegien.
Va venir un tio estrany a preguntar per ella.
Treballava amb en Sanchez i l'Orozco en un tema de seguretat.
Ample d'espatlles i calb?
No. Tenia cabells.
I una cicatriu a la galta.
Volia saber si en Sanchez m'havia deixat alguna mena de dispositiu.
No tenia ni idea de què parlava.
Em va fer mala espina. Va marxar i vaig trucar a en Jorge.
No em va respondre.
Ja havien passat coses rares abans, però això...
sembla diferent.
Dieu que coneixeu en Sanchez,
però sembla que us hagin pagat per escarmentar algú.
No us ofengueu, però no feu bona pinta.
En Sanchez i l'Orozco tenien contacte amb en Franz o en Swan?
Van venir fa un parell de setmanes. Feia molt que no es veien.
Els hi vaig fer una foto.
Treballaven en un cas.
- T'ho va dir en Sanchez? - Sí.
De què anava?
No em va donar detalls.
En Swan hi estava ficat?
No era a Atlantic City.
Però van parlar d'ell.
Ho heu preguntat a en Franz?
- No podem. - Per què?
El van tirar d'un helicòpter.
Mare meva.
En Jorge i en Manuel són morts?
Encara no ho sabem.
Si són vius, els trobarem, però necessitem la teva ajuda.
Recordes alguna cosa més?
No ho sé.
L'últim cop que vaig veure en Jorge, seia en aquell tamboret.
Li van trucar. Semblava important.
Vas sentir què deia?
Va repetir un parell de números, semblava sorprès
o preocupat.
Va dir que sortia i no va tornar més.
- Recordes els números? - Sí.
Va dir:
"650 a 100.000 cada un." Ni idea de què vol dir.
- N'estàs segura? - Totalment.
Va dir: "650 a 100.000 cada un."
Em va fer un petó a la galta i va sortir per la porta.
Les últimes paraules que et diu algú estimat es recorden.
Tenim els números i les matrícules de Nova York.
Potser no es volen venjar de la 110a.
Doncs quatre membres de l'equip podrien ser morts.
En Franz va venir aquí fa setmanes.
Si haguessin pensat que estàvem en perill,
ens hauríem trucat llavors, no tan tard.
650 a 100.000. Parlem de 65 milions.
Són moltes fitxes negres.
A gairebé tot arreu, però aquí no.
Quant s'emborsen els casinos d'Atlantic City?
Els ingressos bruts deuen ser de milers de milions l'any.
65 milions, si es treuen a poc a poc,
poden passar desapercebuts.
Amb els auditors vigilant com voltors, no gaire temps.
Podrien amagar-los un temps i endur-se'ls abans que el personal se n'adonés.
En Sanchez i l'Orozco vigilen casinos.
Potser va començar així.
Van descobrir un tema gros i necessitaven ajuda.
I van parlar amb en Franz i, potser, amb en Swan.
Potser té a veure amb el joc.
Em dic Ellie. Seré la vostra cambrera. Què us porto?
El director de seguretat.
Ara, sisplau.
O sigui que sou de la 110a.
El que en queda.
En Sanchez i l'Orozco sempre parlen de vosaltres.
Sisplau.
Els coneixia bé?
Sí. Fan revisions en profunditat a tots els casinos del passeig.
Un moment. Has dit "coneixia"?
En passat?
Creiem que podrien ser morts.
Merda.
Els vaig veure a l'hora de dinar al White House Subs el mes passat.
- Com puc ajudar? - Li diuen res aquests números?
Així de primeres, no.
I "650 a 100.000 cada un"?
No. De què va tot això?
Pot ser que en Sanchez i l'Orozco investiguessin una estafa de 65 milions.
Molt bé.
Aquests 650 podrien ser màquines trucades o mans de pòquer falsejades,
però 100.000 per mà seria una aposta increïblement alta.
I us garanteixo que tenim els comptes en ordre.
No se'ns escapa ni un cèntim.
I a la competència?
Puc preguntar-ho,
a veure si algú sap en què treballaven en Sanchez i l'Orozco.
- Així reduirem opcions. - Faci circular aquests noms.
A veure si algun hotel els té registrats.
Trigarem una estona a fer això. On us allotgeu?
Encara no ho sabem.
Doncs, deixeu-me fer.
No cal.
I tant. Sou amics del Sanchez i l'Orozco.
Pel que sembla, només tenim disponible una suite.
Doncs la suite serà.
Veniu, us acompanyo.
- Un motel ens va bé. - Reacher.
Quan algú t'ofereix una suite gratis, dius sí i prou.
Demanarem que et portin un banc del parc.
Et sentiràs com a casa.
Què deies d'un motel, Reacher?
Segur que aquest lloc té spa.
Penso anar a suar.
Per mi les vistes al mar.
L'O'Donnell i la Neagley han trobat el bar.
Està ben assortit.
No durarà. Has desfet la maleta?
Sí.
Feia anys que no anava a un hotel que no fos familiar.
Encara no em crec que en David O'Donnell hagi procreat.
A consciència, vull dir.
Recordo un home que presumia
que només li deien "papi" les dones al llit.
Encara dormo amb gent que em diu "papi".
De vegades, amb tres, si hi ha tempesta.
Aviat ho descobriràs, Dixon.
- Estàs embarassada? - Què?
No, què dius? No.
Està promesa. No ho sabies?
Finalment, algú ha lligat la nostra pollina.
No.
No ho sabia.
Parlant d'això, ja no cal que us guardeu la data.
Què coi. De debò?
Ja saps com soc. Soc de números. Tenia un pla de vida.
Plans de casar-me a certa edat, en un any determinat.
I un bon dia, li veig un missatge al telèfon:
"Amor, tinc ganes de veure't. Et trobo a faltar."
- I coses així. - No!
No s'enganya a la Dixon.
Es veu que no ho feia.
Els missatges eren de la seva neboda, que era de visita.
Però em vaig adonar que, quan em vaig pensar que m'enganyava,
em vaig sentir...
alliberada.
És un bon home, però...
per compartir la vida amb algú,
hauries de sentir alguna cosa més que confort, no?
Entusiasme, una mica d'emoció quan el veus...
En fi, pensava que me'n sortiria sense culpa ni embolics,
però no, ara tinc...
Molt més embolic i moltíssima culpa.
Bingo.
Ben fet.
La Karla Dixon no es conforma.
Gràcies.
Per això vaig voler fer d'infiltrada.
Per allunyar-me una mica de tot.
Quina relació tenen la feina d'infiltrada i l'auditoria forense?
Un CEO que desfalcava milions d'una empresa de Texas,
on tothom va armat, i de gallet fàcil si es veia atrapat...
Estava intrigada i hi havia tot el ball de números.
Entesos.
I tu, Neagley?
Cada cop que miro LinkedIn t'han ascendit.
M'ho passo bé.
Tinc casos importants. Porto un equip.
Vull captar una gran empresa informàtica.
Si ho aconsegueixo, tastaré una part del pastís.
Et plouen els calés.
Quin remei.
Volia que cuidessin el meu pare i llogar-li un pis més a prop.
Això val diners.
Llogar? Compra i construeix.
No, compra un pis. Les cooperatives són un despropòsit.
Sí.
I tu, grandolàs? Estàs molt callat.
Comprar-se una casa és com tenir una serp de mascota.
Està bé, si t'agrada.
- Jo no li veig la gràcia. - I la gràcia d'una feina estable?
El món empresarial s'assembla a l'exèrcit. Sempre em vaig sentir en una gàbia.
Però no sabia fer res més.
Un dia era a un bar i van tocar Howlin' Wolf,
una cançó sobre trens a la nit.
Allò sí que em semblava ser lliure.
Saltes sobre trens de càrrega com en Boxcar Willie?
De vegades.
Sovint, agafo busos i faig autoestop.
Quin boig recolliria el vagabund més gros del món?
- És interessant. - On menges?
Robo els pastissos a les àvies.
- Ho dic de debò. - Als bars.
De vegades, menjo amb la gent que em recull.
- O ells mengen amb mi. - On dorms?
Majoritàriament, a motels barats.
I si no en trobes cap?
Els vaixells sense vigilància són un bon lloc.
Als remolcs dels camions.
Una vegada vaig dormir de luxe en una hamaca.
- Fins que es van engegar els aspersors. - Mare meva.
- Només necessites un pal i un farcell. - Massa cosa.
Alguna pregunta més?
Sí. Només una.
No et sents mai sol?
BUFET LLIURE
S'ha pres el cartell com un repte personal.
Doreen, això només és el principi.
Si us ha agradat el sopar, proveu el bufet d'esmorzar del Neptune.
Cada dia, a partir de les 6:00.
Gràcies.
Veig que no soc l'únic que no pot dormir.
Els números em relaxen.
Així faig mates i diners. Em planto.
Té el deu i el vuit descoberts en dues de les mans.
Correcte. Podria redoblar i arriscar-me a guanyar més.
O plantar-me i tenir premi assegurat
perquè la propera carta et farà pols.
"Més val un ocell al puny que una grua lluny."
Té l'ocell.
Tinc l'ocell. Em planto.
Com vulgui.
15.
Massa.
Felicitats, senyora.
Té sort aquesta nit.
Ho voldria celebrar amb un concert?
- Gràcies. - Senyores dels 80.
Els èxits de Debbie Gibson, Tiffany i Taylor Dayne.
Encara arriba a la segona part.
Però m'ho estic passant bé.
Sabem que compta les cartes.
No és il·legal si ho fas amb el cap.
Però ja que el cap de seguretat ens ha convidat a una suite,
seré benèvola.
Què tal si fas servir els músculs i portes això a la caixa?
Doni-li les entrades al tio de la jaqueta vintage.
Li agradaran les senyores dels 80.
Gràcies per acompanyar-me.
Caminar a la nit m'aclareix la ment.
Des que vaig rebre la notícia d'en Franz, estic bastant emboirada, saps?
Sí.
Em sorprèn que puguis caminar amb els diners a les butxaques.
- L'auditora forense els pensa declarar? - I donar diners a aquelles rates?
Si pogués auditar algú... Seria la feina dels meus somnis.
La d'ara no et motiva?
No, pesco milionaris que roben a multimilionaris.
El que vull és perseguir la corrupció i la malversació.
Ja m'entens, treballaves per l'oncle Sam.
- Vàters de 600 dòlars. - Exacte.
Si els impostos es gastessin bé, podríem arreglar carrers, ponts i escoles.
Podríem ajudar la gent que ho necessita.
Podríem canviar les coses.
Ho hauries de fer.
Sí.
He mirat de crear un grup de control sense ànim de lucre,
però els costos són estratosfèrics.
El primer pas sempre és el més difícil.
Sí.
Va ser per això, que mai va passar res entre tu i jo?
Els primers passos eren difícils?
Has begut molt a l'habitació?
He begut prou per preguntar-t'ho.
Au, va, et vaig donar pistes.
Era el teu cap.
No hauria estat bé.
Fa anys que espero una resposta i és totalment a l'estil Reacher:
directa, honesta i raonada.
Et puc fer una altra pregunta?
Què fem amb els dos paios que ens segueixen?
- Quan te n'has adonat? - Quan hem sortit del casino.
Ens han vist treure diners i ens deuen voler robar.
Jo també ho he pensat.
Veus aquell cotxe amb la matrícula de Nova York?
Sí.
Ens seguia per l'autopista quan hem entrat a la ciutat.
Quan hi passem pel costat, en sortirà un home amb una pistola.
Quan ens girem per córrer, tindrem els altres dos davant.
Quin és el pla?
No passarem pel costat del cotxe.
Quan digui "ara", salta la tanca.
Ara!
Merda!
Va!
A veure. T'estan buscant per pegar al policia.
Si obrim foc aquí, vindrà la policia i et tancaran.
Fem-ho sense armes.
Crec que estan pensant el mateix.
Necessitaràs ajuda?
Me'n sortiré.
Hòstia, Reacher. De petits, hi escrivíem el nom.
És el de la jaqueta vintage del casino.
Si ens han seguit, també han seguit la Neagley i l'O'Donnell.
No. Han esperat que fóssim fora del passeig per atacar.
No s'exposaran en un hotel ple de gent i càmeres.
No porta documentació.
Registrem el cotxe d'aquest imbècil.
Han fet els deures.
Telèfon.
Està fet?
No com t'esperaves.
T'estàs fotent amb la persona equivocada.
Això no acabarà bé per vosaltres.
I per què ets tu qui fa veu d'espantat?
- He atret la seva atenció. - Hem de rastrejar el número?
Aquest és de prepagament. El seu també ho deu ser.
La matrícula és falsa. Han esborrat el número d'identificació.
No hi ha res que els identifiqui.
Són professionals. N'hauríem d'haver deixat un de viu.
No ens han deixat alternativa.
No, però ara no tenim cap pista.
Qui ho diu?
Passi d'aparcament.
-"New Age Technologies." - Sí.
Segellat ahir al matí.
Això és una pista.
Què farem amb els cossos?
Tinc una idea.
Tinc set.
Vols una cervesa?
Alguna cosa sobre New Age?
Sí.
New Age és una empresa aeroespacial.
Té relació amb Atlantic City?
No que jo vegi. Les oficines són a Nova York.
M'ha tocat un tros de metralla. No me n'havia adonat amb l'adrenalina.
Gairebé no t'ha ferit.
Vine.
Què fas?
El que em feia la mare quan l'alcohol picava.
Segurament només hi estàs posant gèrmens.
Segurament. Però m'agrada.
Gràcies.
De res.
Reacher,
és normal sentir-se sol de vegades.
Sobretot per algú que viu una vida com la teva.
Aquesta nit no cal que estiguis sol.
I ja no ets el meu cap.
32 KM ALS AFORES DE DENVER, COLORADO
Els 650 seran al camió.
El pots seguir amb el GPS que he enllaçat amb això.
Al camí, hi ha marcats almenys dos bons punts d'emboscada.
Excel·lent.
Els meus homes se n'encarregaran.
I les armes?
Es faran servir fora del país? Era el tracte.
Esclar.
I no li passarà res al conductor, no?
Esclar que no.
Mai li faria mal a ningú.
- Bon dia, Dixon. - Hem de parlar d'ahir vespre.
Tot l'hotel sap el que va passar.
Veus com feies soroll?
Això era en un cotxe que ens va seguir des de Nova York.
I el conductor?
No ens tornarà a seguir.
I els seus dos amics tampoc.
Hòstia.
- Qui hi ha? - Soc en Wright.
Net.
Endavant.
Sembleu nerviosos.
És normal, tenint en compte les circumstàncies.
No m'agrada ser el portador de males notícies.
S'han trobat dos cossos al nord de l'estat de Nova York,
a prop d'on van trobar el vostre amic.
A jutjar per la descomposició, fa temps que hi eren.
Tinc còpia de l'informe policial.
Així és fàcil de reconèixer.
Quan es va allistar, la seva germana tenia por que el desfiguressin.
Mai sabria què havia passat.
Deia que podria perdre les plaques.
Per calmar-la, es va tatuar el nom i el número de servei.
Li quedava fatal.
No li importava.
Estimava la seva germana.
Li hauré de trucar.
Jo parlaré amb la Milena.
Té les mateixes lesions que en Franzy.
El van torturar i tirar d'un helicòpter.
Una altra cosa...
Ningú amb els noms que em vau donar s'ha allotjat a cap hotel.
I he parlat amb els col·legues d'altres casinos.
L'Orozco i en Sanchez no treballaven amb cap d'ells.
Els he parlat de l'estafa dels 65 milions i han tret les auditories nocturnes.
Jo també.
Els marges de pèrdua són acceptables.
No han atacat cap casino.
No us heu de preocupar.
Els cossos eren a Nova York, d'on venia el cotxe.
Com les matrícules falses i l'aparcament.
És un cas de Nova York.
On coi vas?
Necessitarem més pistoles.
Subtítols: Neus
Supervisor creatiu Guillermo Parra