NETFLIX ESITTÄÄ
"Oli aika, jolloin lapset pelkäsivät yötä,
sillä pimeys toi kauheita näkyjä."
"Noina synkkinä aikoina hirveät meripedot tuhosivat rantojamme,
eikä yksikään alus ollut turvassa merellä.
Mutta metsästäjien ansiosta nuo ajat ovat ohi.
Nämä urheat soturit taistelevat petoja vastaan kaukana horisontin takana -
ja puhdistavat meret noista painajaisista henkensä kaupalla.
Metsästysaluksista mahtavin on Väistämätön…"
Ja metsästäjistä mahtavin on kapteeni Crow!
Olen kapteeni Crow, senkin haiseva peto! -Hei.
Kuka tätä tarinaa lukee? -Herttinen! Mitä tämä on?
Valot sammuivat tunti sitten. Koidutte kuolemakseni.
Petiin siitä. -Onko pakko?
Ja Maisie-neiti,
kuningaspari hoitaa teitä metsästäjien orpoja hyvyydestään.
Kun rikot talon sääntöjä, loukkaat heitä.
Emmehän siis tee enää yrityksiä?
Ehdottomasti emme.
Myötäisiä tuulia, merenkävijät.
Muistakaa elää mahtava elämä ja kuolla mahtava kuolema.
Heippa, Maisie! Sinua tulee ikävä. -Nähdään huomenna!
Kaikki miehet kannelle!
Kaikki yhdessä, hilatkaa!
Pitäkää kiinni!
Missä se oli? -Suoraan edessä, Jacob.
Oletko varma?
Olen. Suurin näkemäni punainen pyrstö juuri pinnan alla.
Sitten tänään on se päivä.
Se on punahirmu. Tiedän sen luita ja ytimiä myöten.
Katso, linnut seuraavat sitä.
Tulimme tänne asti kunnon taisteluun. -Sen saammekin.
Tuo otus vei sokkoluukkuni 30 vuotta sitten. Nyt saan kostoni.
Niin.
No, ohitimme Rum Pepperin saaren.
Otus suuntaa Dregmorrin merelle.
Taistelemme meren suurinta ja kauheinta otusta vastaan.
Tätä ei pidä säästää myöhempään. -Myöhempää ei ehkä tule.
Reivatkaa, kaikki! Pitäkää kiinni!
Kapteeni, toisen metsästysaluksen kimppuun hyökätään!
Se on Jim Nicklebonesin alus.
Hän taisi löytää suomuselän. -Tai se löysi hänet.
Häntä pitää auttaa.
Mikä kurssi, kapteeni?
Eteenpäin. -Mitä?
Jos Jim olisi väittämänsä merikarhu, hän ei olisi pulassa.
Kapteeni, tiedätte säännöstön.
Se sitoo meidät kaikkiin edeltäjiimme ja seuraajiimme.
Jopa siihen huijari Jim Nicklebonesiin.
Neiti Merino, uusi kurssi. -Selvä, kapteeni.
Laskekaa mesaanipurje! Supistakaa keula- ja isopurje!
Odotin 30 vuotta.
Kolmekymmentä vuotta. Pahus!
Peräsin koukkuun ja ympäri!
Ei hätää. Jatkamme hirmun jahtia pian.
Eteenpäin, herra Crisp!
Tämä on liikaa, kapteeni! Me uppoamme!
Loppu koittaa, miehet! Oli kunnia palvella kanssanne.
Reivatkaa!
Luojan tähden, sehän on Väistämätön. Sillä lailla, Korppi!
Näyttäydytään sille.
Se seuraa. -Olemme tuulen puolella.
Houkutellaan se vastatuuleen. -Ja asetutaan poikittain.
Tiukasti paapuuriin!
Vastatuuleen niin nopeasti kuin alus pääsee!
Käärikää iso- ja keularaakapurje! Löysätkää keulapurjeita! Vetäkää isopurje!
Valmiina! Varohan. Tähtää matalalle.
No niin, kalastajat.
Tulimme tänne asti kunnon taisteluun. Nyt sen saamme!
Olemme lähellä, kapteeni. -Selvä, Sarah.
Nyt paapuuriin. Poikittain!
Kuulitte kyllä, maa­kravut! Vetäkää mesaani, iso- ja keulapurje!
Huudata säkkipilliä, piipari!
Valmiina.
Tulta!
Emme lannistaneet saalista. Päinvastoin. -Ei hätää, Jacob.
Purjeet mastoon.
Reivatkaa iso- ja mesaanipurje! Supistakaa latvapurje!
Ampukaa!
Se sukeltaa!
Pysy kansiportaiden alla, kunnes rauhoittuu.
Ovela kala. Se meni vastatuuleen.
Olkaa valmiina käskyyn.
Kuulitte kyllä, kädet ahtimille! Kaikki valmiina!
Ei lintuja. Se on luultua älykkäämpi. Köysi on irti.
Se on allamme.
Jacob!
Älä huoli, poika. Se on kiikissä. -Jacob, varo!
Jacob! Mies yli laidan! Tiukasti paapuuriin!
Vetäkää köysiä! -Tiukasti paapuuriin!
Hetkesi on koittanut, paholainen.
Kapteeni. -Hän herää.
Kapteeni!
Mesaanimasto hajosi, eikä isomasto näytä hyvältä.
Alus ei voi taistella. -Etsitään hirmu korjausten jälkeen.
Ei kauaakaan… -Kurssi Kolmisiltaa kohti.
Menemme kotiin.
Omaksi parhaakseen kannattaa pysyä kaukana kapteenista.
Hän saattoi jo haistaa punapaholaisen.
Jos hän ei saa nylkeä hirmua, hän nylkee meidät, totta vieköön.
Synkkää kuin Helgardin juoksuhaudoissa.
Olemme napanneet kunnon hirviöitä, joista kuninkaalliset maksavat.
Palaamme vielä nappaamaan punapaholaisenkin.
Pystymmekö siihen? Sanotaan, että hirmu liikuttaa itse merta.
Niin, ja ampuu tulipalloja silmistään.
Se saa polvet tutisemaan.
Mutten pelkää, koska olen Väistämättömällä kanssanne.
Tämä alus on vienyt muita enemmän petoja. Sillä on arvet todisteena.
Kuten meilläkin, Jacob.
Niin, ja jokainen metsästäjän arpi on pelastettu henki.
Kauppamerimies ensimmäisellä matkallaan.
Äiti.
Poika.
Kaikki metsästäjät kuolevat samoin. -Niin, metsästykseen.
Aivan, metsästykseen.
Mutta jokainen metsästäjä saa mahtavan kuoleman,
koska jokainen metsästäjä elää mahtavan elämän!
Jacob!
Kapteenilla on asiaa.
Mahtavasta kuolemasta puheen ollen. -Oli hauska tuntea, Jacob.
Muistelemme sinua usein ja lämmöllä.
Halusitteko nähdä, kapteeni? -Istu.
Nappaamme hirmun vielä.
Tiedämme nyt, missä se on. Saatte kostonne.
Valitan, ettei se tapahtunut tänään.
Jacob, vihaan sitä paholaista joka solullani,
mutta oli oikein pelastaa Jim Nicklebones.
Pidit minut oikealla polulla.
Hyvä, että näette asian niin.
Menemme kotiin, noudamme palkkion ja korjaamme aluksen.
Sitten palaamme ja panemme sen pedon kärsimään.
Entä mitä seuraavaksi?
Miten Väistämättömän käy, kun olen poissa?
Taistelun ja kulumisen myötä jokainen palkki, puomi ja masto -
on uusittu sen vesillelaskun jälkeen.
Silti se jatkaa kulkuaan.
Se on ikuinen.
Mutta minä en ole.
Tule.
Tässä ovat ansioni,
isäni ansiot ennen minua ja hänen isänsä ennen häntä.
Kun nappaamme punahirmun, kirjoitan viimeisen merkintäni kapteenina.
Sitten on sinun aikasi.
Tiesin sen heti, kun nostin sinut merestä.
Olit kellunut päiväkausia.
Mutta sinussa oli jotain, Jacob.
Sammumaton palo.
Sitten pitelin sinua ja tiesin, että kohtalo oli tuonut minulle pojan -
ja että jonain päivänä olisit Väistämättömän kapteeni.
Kun löysitte minut,
vannoin tekeväni kaikkeni suojellakseni ihmisiä niiltä piruilta.
Jos luovuttaisitte minulle tämän aluksen, ottaisin sen vastaan.
Se olisi minulle kunnia.
Poikani.
Teet vielä suuria asioita.
Väistämätön on palannut! Katsokaa! -Mikä näky.
Se on varmasti täynnä luita.
On hyvä olla viimein kotona, mutta pelkäänpä, ettemme viivy kauan.
Kapteeni Crow käy kuningasparin luona aamunkoitteessa.
Ja kun alus on valmis,
lähdemme tappamaan hirviön!
Aiomme jahdata punahirmua,
joten jos tämä on viimeinen kertamme Kolmisillassa, odotan kunnon elostelua!
Antakaahan tietä metsästäjille.
Menoksi, miehet!
Kruunu maksaa sarvista hyvin, joten me tarjoamme juomat!
Kukaan ei jää janoiseksi.
Alkakaa tulla!
Kapteeni Crow on sankarimme Hän meret puhdistaa
Hän pistää, ampuu ja suolistaa Hirviöitä pelottavia
Hän pistää, ampuu ja teloittaa Tykein ja atraimin
Sarvet surutta irrottaa Hirviöiltä pelottavilta
Siis metsästäjiä ylistäkää Ympäri maailman
He elävät mahtavan elämän Ja saavat mahtavan kuoleman
Terve!
Terve.
Nimi on Maisie. Maisie Brumble.
No, mukava tavata.
Olet Jacob Holland, joka tappoi kerran neljä petoa kahdessa päivässä.
Onko se totta? Siis neljä kahdessa päivässä.
Älä usko kaikkea, mitä kuulet. Ei neljää kahdessa päivässä vaan viisi.
Kuulin, että…
Kuulin, että ennen pedot tulivat rantaan,
poimivat naisen kasvimaalta ja hotkivat suuhunsa!
Mutta eivät enää. Se johtuu metsästäjistä.
Jalompaa ammattia ei olekaan.
Olen itsekin metsästäjien sukua.
Tosiaanko?
Niin. Vanhempani olivat keihästäjiä Monarkilla.
Monarkillako? He siis ovat…
Niin. Sehän on vain metsästäjän osa.
Elää mahtava elämä ja kuolla mahtava kuolema.
Tulehan.
Kuka sitten huolehtii sinusta?
Asun lastenkodissa Guelstonissa tässä lähellä.
Mutten oikeastaan. Olen näet karkuteillä.
Enkä aio palata.
Vaan liityn miehistöönne.
Etkä liity. Metsästysalus ei sovi lapselle.
Liityit itsekin tämän ikäisenä, ja nyt olet ase luonnon pahimpia uhkia vastaan.
Sivulla 92 lukee niin.
Osaan käyttää harppuunaa, mutta onnikin on potkinut.
Sivulle 92 selviämisestä ei ole takuita, usko pois.
Alahan nyt mennä.
Hyvä on sitten. Puhun kapteeni Crow'lle. Hänellä on aitoa käskyvaltaa.
Mistä löydän kapteeni Crow'n? -On minullakin käskyvaltaa.
Onko selvä? -Et ole kapteeni.
En olekaan, mutta minussa on ainesta kapteeniksi.
Ainesta kapteeniksiko?
Anteeksi. Se vain kuulosti hassulta. -Minusta tulee vielä kapteeni, kerran.
No, aion päästä alukselle.
Jos siis ei haittaa,
minun pitää tavata kapteeni Nyt eikä kapteeni Kerran.
Hei, laske minut! Päästä irti!
Hirviönmetsästäjän kuuluu olla sankari. -Minähän pelastan sinut.
Iltaa, Rosie. Menetkö Guelstoniin? -Jep.
Hyvä. Päästä tyttö vasta siellä, ellei siitä ole vaivaa.
Jep.
Hei, tämä on kidnappaus!
Ei vaan sen vastakohta.
Uusi ystäväkö, Jacob? -Joku kakara vain.
Lapset ovat kamalia.
Älä muuta sano.
Kappas, kapteeni Crow ja hänen uskolliset perämiehensä.
Teidän armonne, kuten näette, meret ovat tarjonneet paljon saalista.
Nappasitte näköjään täysikasvuisen suomuselän.
Sellaisesta saa melkoisen palkkion.
Yhtä asiaa en kuitenkaan näe.
Nimittäin punahirmun sarvea.
Amiraali Hornagold on kertonut eräästä huhusta.
Amiraali Hornagold.
Sen mukaan havaitsitte punahirmun mutta keskeytitte jahdin -
tietyn säännöstön takia.
Kuninkaalliset eivät maksa säännöstöjen noudattamisesta.
He maksavat hirviöiden tappamisesta.
Montako alusta vielä menetetään, koska päästitte hirmun pakoon?
Tämä oli aikoinaan pieni valtakunta, jossa syntyi suuri idea -
lähettää metsästäjiä torjumaan pedot rannoiltamme -
ja aloittamaan uusi rauhan aikakausi.
Synkistä ajoista on kulunut satoja vuosia,
mutta niin kauan kuin hirmu elää, ihmiset pelkäävät meriä yhä.
Siispä tänään alkaa uusi aikakausi.
Kruunu ei enää tue metsästäjiä.
Melkoinen näky. Komentaja on historian raskaimmin aseistettu alus.
Merivoimat työntyvät syvälle tuntemattomaan.
Hävitämme jokaisen kohtaamamme meripedon. -Ette tuolla kapineella.
Se uppoaa liian syvään,
kiinteät tykit ovat hyödyttömiä, ja sen kapteeni on typerys.
Teidän on aika lähteä, kapteeni. Aikanne on lopussa.
Amiraali, oletteko nähnyt sellaista petoa, joka ei roiku katosta?
Älkää lähettäkö sotilaita kuolemaan tuolla aluksella.
Se ei sovi metsästykseen ettekä tekään.
Vakuutan, etten pelkää niitä petoja.
Sitten olette hölmö! Tuhoatte hyviä merimiehiä.
Kenraali, viekää metsästäjät pois. Nyt riittää.
Me metsästäjät vuodatimme verta, kun te piileksitte piirtämässä karttoja.
Olette pelkureita kaikki!
Kenraali, kapteeni pidätettäköön -
ja Väistämätön poistettakoon käytöstä.
Hetkinen!
Teidän armonne.
Kapteeni on tunnettu äkkipikaisuudestaan,
mutta hänen metsästyskyvystään on ollut hyötyä.
Hän avasi meret, minkä ansiosta imperiuminne on vailla vertaa.
Uskon, että maailma tarvitsee yhä metsästäjiä. Todistakaa se vääräksi.
Sallikaa vielä yksi yritys. Jos nappaamme hirmun,
pidätte lupauksenne ja jatkamme yhteistyötä.
Jos Komentaja nappaa hirmun, Väistämättömän saa purkaa romuksi -
ja metsästäjien aika on ohi. Kävi miten kävi, te voitatte.
Minä ainakin nauttisin tilaisuudesta.
Sitten meillä on kilpailu.
Paikoillenne.
Hep.
Tuomme hirmun suoraan ovellenne.
Metsästäjien aika ei ole ohi.
Ei lähellekään.
Dregmorrilla seuraamme syvänteitä.
Pysymme taisteluvalmiudessa aseet terävinä ja ladattuina.
Hirmun nahka on paksu. Paras käyttää harppuunoita.
Jousiampujista ei ole hyötyä, mutta sytytyspommeja riittää.
Iskemme tulella ja kiinnitämme köydet. Sen kanssa pitää toimia niin.
Olemme valmiina. Nappaamme sen punapirun.
Sillä me olemme metsästäjiä.
Se peto saa kokea kaiken taitomme ja kaiken raivomme.
Silloin oikeus toteutuu!
Mutta se ei ole tämän aluksen loppu.
Kukaan ei ole purjehtinut Dregmorrin merta edemmäs.
Kukaan ei tiedä, mitä vaaroja tuntemattomassa vaanii.
Mutta tämä alus -
Jacob Hollandin johdolla lävistää vielä pimeyden.
Juodaan siis tämän ja tulevien onnistuneiden jahtien malja.
Mikä se oli?
Se tuli tynnyristä. -Mikä se oli?
Tulitko jäniksenä?
Tulin jäniksenä.
Tulit jäniksenä.
Minä… Niin.
No, jäät lähimpään satamaan.
Lapsi ei saa sotkea hirmujahtia. -Mitä tämä on?
Nimeni on Maisie Brumble,
mutta te ette tarvitse esittelyä.
Teidät on nielty kokonaisena, ammuttu ja leikattu kappaleiksi.
Muttette kelpaa madoille ettekä helvettiin, joten elätte yhä.
Toiseksi parhaan metsästyspurjealuksen oikea, ylpeä kapteeni.
Toiseksi parhaanko?
Saanko kysyä, mikä sitten on paras?
Olen Monarkin puolella, koska sillä vanhempani palvelivat.
Ymmärrän.
Sitten he kuolivat sankareina. -Niin.
Pidän tästä muksusta. Hänessä on puhtia. -Mutta kapteeni…
Sarah, ole kiltti ja majoita hänet. -Selvä, kapteeni.
Onnittelut, kapteeni Kerran.
Nuku tuolla.
Olet Sarah Sharpe.
Ei ole uskollisempaa yliperämiestä kuin… -Riittää. Olen kuullut puheesi, neiti.
Puheeni pitivät minut tällä laivalla.
Olet tällä laivalla, koska kapteeni ei pysähdy takiasi.
Vain jahdilla on väliä. Suo siis hänelle ehdoton kuuliaisuutesi.
Tai kaadu veitseen itse, koska minä rankaisen pahemmin kuin kuolema.
Olet huikea.
DREGMORRIN MERI
Ohitimme Rum Pepperin saaren yöllä. Saavutimme Dregmorrin.
Niin, ja löydämme sen otuksen kyllä pian.
Tarvitsenkohan jonkin vähän isomman?
Mistä sait tuon veitsen?
Sarah antoi sen. Olen nyt metsästäjä. -Jonka pitää nukkua.
Mutta olen liian hereillä. Olen kapteeni Crow'n Väistämättömällä.
Kirjojeni kuvat heräävät henkiin vaatimaan veristä kostoa.
Mene. Tarvitset lepoa.
Selvä, kapteeni.
Tapamme sen otuksen, vai mitä? Saamme omat patsaat.
Niin tapamme. Ala nyt mennä.
Pärjään kyllä hirviöille, mutta tyttö koituu kuolemakseni.
Metsästäjän säännöstöhän sitoo meidät kaikkiin edeltäjiimme ja seuraajiimme.
Näen hänessä saman palon, jonka näin sinussa.
Kutsu asemiin!
Valmistelkaa alus!
Tänään hoidamme hommamme!
Taisteluvalmius! Supistakaa keula- ja isopurje!
Sitokaa harppuunat kiinni! Lähdemme rekiretkelle!
Hilatkaa!
Varautukaa iskuun!
Vastaamme meren pahimpaan aseeseen samalla mitalla.
Sytytyspommeja, tykkimiehet!
Suojelkaa kylkiä.
No niin, kalastajat.
Tulimme tänne asti kunnon taisteluun… -Jacob!
Mitä tapahtuu? -Maisie, palaa huoneeseesi.
Mene.
Pysy kaukana ikkunasta.
Vauhtia, poika!
Tulta!
Tämä on tilaisuutemme. Harppuunat!
Se jäi koukkuun. Nyt väsytämme sen. Täydet purjeet, neiti Merino!
Raakapuut poikittain! Purjeet auki! -Se vastustaa tuulta, kunnes väsyy.
Pakene, paholainen! Tulemme perässä.
Kapteeni?
Nyt olet kiikissä.
Alus ei kestä. Köydet pitää katkaista. -En koskaan pakene taistelua enkä nytkään.
On pakko! Kuolleenakin se vetää meidät pohjaan.
Aikasi on tullut, senkin paholainen.
Maisie Brumble, jos katkot köydet, tapan sinut pelkurina!
Jacob, estä häntä!
Jacob!
Tuo hänet tänne!
Mitä aiotte? -Käskin tuoda hänet!
Hän on vasta lapsi. -Annoin käskyn.
Olkaa kiltti, kapteeni. -Tuo hänet luokseni.
Jacob!
Kuolemmeko me tänne?
Emme kuole.
Tai siis kuolemme.
Pureskeleeko se meidät,
vai sulammeko hitaasti vatsahapoissa?
En tiedä, Maisie. Tämä on uutta minulle.
Etkö ole metsästänyt näitä koko ikäsi? -Me tapamme ne emmekä tutki niitä.
On kai aika aloittaa.
Jacob, entä jos se nielaisee sinut?
Katkaise köysi.
Mitä aiot tehdä? -Tapan sen.
Tapatko? Miten?
En tiedä. Innostun ja heitän lonkalta. En halua miettiä liikaa. Tapan sen vain.
Enpä oikein tiedä.
Olen Jacob Holland, joka tappoi viisi petoa kahdessa päivässä.
Tämä on vain uusi peto.
On pakko olla toinen keino.
Valitan, tyttö.
No, voitko tappaa sen sisältäpäin?
Pidä kiinni, tyttö.
Jacob!
Ei, älä!
Älä, Jacob!
Lopeta!
Piru vie.
Sinä melkein tapoit minut! -Minäkö melkein tapoin sinut?
Päinvastoin. Se oli jo kiikissä, mutta sinä möhlit kaiken.
Kiikissäkö? Katselin varmaan eri taistelua.
Taistelimme vain, koska sinä katkoit köydet.
Siis me katkoimme. -Ei, sinä ne katkoit.
Etkä sinä estänyt minua. -Se ei ole sama asia.
Eikö muka?
Ei ole.
Paras etsiä suoja.
Palauta voimasi. Lähdemme aamulla.
KAPTEENI CROW JA VÄISTÄMÄTÖN
Kirjani mukaan pedot tulivat ennen rantaan eikä missään ollut turvassa.
Onko se totta?
Tietenkin on.
Näitkö sen?
Se oli ennen aikaani, mutta kaikki tietävät sen todeksi.
Entä jos ne eivät ole niin pahoja kuin sanotaan?
Merihän on niiden koti. Me jahtasimme petoa.
Entä jos antaisimme niiden olla? -Tapamme niitä, koska ne tappavat meitä.
Muista, että yksi niistä vei vanhempasi. Olisiko heidän pitänyt antaa sen olla?
Minä -
en tiedä.
Olet hukassa. Vanhempasi kuolivat sankareina.
Haluan uskoa niin,
mutta ehkä voi olla sankari ja silti väärässä.
Tuo ei käy…
Tuo ei käy järkeen. -Miksi Punis nieli meidät?
Onko se Punis?
On. Uskon, että Punis on tyttö ja että se suojeli meitä Crow'lta.
Annat pedolle liikaa kunniaa. -Crow osoitti sinua aseella.
Hän osoitti sillä sinua minun kauttani, koska katkoit köydet.
En halua väitellä siitä,
koska se houkuttelisi monet hirviöt tällä saarella,
jolla olen vain, koska katkoit köydet!
Emme siis väittele. Mitä sitten teemme?
Minä menen keräämään tarvikkeita.
Vien sinut Guelstoniin, ja kun palaan alukselle,
päätämme sen, minkä aloitimme.
Älä tapata itseäsi.
En lupaa mitään.
Jacob.
Lupaa.
Hyvä on. Minä lupaan.
Kapteeni, peto on poissa.
Emme voi jäädä tänne.
Se otus vei Jacobin.
Minäkin haluan sen kuolevan, mutta uppoamme, ellemme pääse satamaan.
Alus vuotaa nopeammin kuin pumppaamme.
Tukkimamme reikä aukeaa jatkuvasti. Uppoamme, jos viivymme vielä kauan.
Kurssi Mukeshin saarta kohti.
Mutta lähin satama on… -Mukesh!
Totisesti joko Mukesh tai merenpohja.
Suunnitteletteko kenties vierailua Gwen Batterbien luo?
Kapteeni, hänen tuotteillaan on liian kova hinta.
Liitto hänen kanssaan rikkoo metsästäjän säännöstöä.
Hittoon se säännöstö, mikä estää kostoni! Omat sääntöni peittoavat muut.
Käytän Batterbien menetelmiä. Teen mitä tahansa.
Raivaan vaikka koko meren tuhoten kaiken, mikä ui, ryömii tai kelluu, jos on pakko.
Mutta saan kostoni.
Trimmatkaa purjeet uuteen kurssiin! Täydet purjeet!
Hei, pikkukaveri.
Eivät nämä ole kovin pahoja.
Mitä sinä teet? -Minä…
Pelkäänpä, että mitä sanonkin, sinä suutut.
Luultavasti. Ole vain liikkumatta.
Anteeksi, mutta olen aina halunnut lemmikin.
Tuo ei ole lemmikki.
Se on hirviö, emmekä aio pitää sitä.
Mutta nimesin sen jo.
Anna, kun arvaan. Sinis.
Tuo on Punis ja tämä Sinis. Pian koko sateenkaari haluaa syödä meidät.
Mutta se on tosi söpö. Katso nyt.
Meillä on eri käsitys söpöydestä.
Ei!
Kun pääsemme Guelstoniin, saat kissan,
jonka nimi voi olla Harmis, Valkis tai vaikka Keltis.
Olet liian nuori näin ilkeäksi. -Olet liian vanha näin lapselliseksi.
Ei ole lapsellista haluta lemmikkiä. Niitä on monilla.
Se munii suuhun munan, joka kuoriuduttuaan puhkaisee rintakehän!
Tuo oli tosi täsmällistä.
Olen nähnyt asioita. Emme tiedä, mitä se tekisi.
Tiedämme saaresta vain sen, että täältä pitää häipyä!
Paras mennä.
Ehkä ne leimautuivat meihin kuin hanhet. -Minua huolettaa hanhiemo.
Siinä emo onkin. Tule.
Pitele peräsintä.
Rum Pepperin saarelta voimme pysäyttää aluksen.
Dregmorr on täynnä hirviöitä, mutta onneksi aistin ne kilometrin päästä.
Aisti on vähän ruostunut.
Jacob!
Koeta kestää, Maisie!
Maisie.
Hyvä poika.
Pitää mennä takaisin.
Emme selviydy. -Riippuu äyskäröinnistäsi.
Ehkä Punis voisi viedä meidät. -Saarelleko?
Ei vaan kotiin. -Olet järjiltäsi.
Sehän pelasti meidät siltä otukselta. -Sekö?
Oletko… Minä tässä olin pelastajana.
Heitin sen… Äyskäröi nyt sitä vettä.
Hei, Punis!
Näetkö tämän pikkukaverin?
Tämä olet sinä.
Tuhlaat aikaasi.
Ja tämä olen minä.
Ja tämä on hän.
Esitätkö nukketeatteria? Me uppoamme.
Meidän pitää päästä kauas tuonne.
Olisitko niin kiltti, että veisit meidät?
Jos se ymmärtääkin, se ei halua auttaa.
Onneksi se ei sentään syönyt sinua. Äyskäröi nyt.
Sanoinhan, ettei se ole pelkkä peto.
Maailma on laaja, Jacob.
Eikä ihminen tiedä kaikkea.
DREGMORRIN MERI
Jos suunta on oikea, matka kestää kolme päivää.
Kuule, peto. Sinun pitää kääntyä. Onko selvä? Voitko kääntyä?
Voitko kääntyä styyrpuuriin?
Oikealle.
Oikealle, senkin tyhmä peto. Voitko kääntyä tuonne?
Huuda vaikka koko päivä. Se ei ymmärrä sinua.
Kyllä se ymmärtää. Se on vain hirmuinen jääräpää.
Käänny styyrpuuriin.
Näetkö, minne osoitan? Se on styyrpuuri eli oikea.
Siis tuonnepäin, oikealle.
Käänny oikealle, pirun meripeto!
Hän kysyy, voisitko hieman kääntyä. Tällä tavalla.
Juuri noin.
Kiitos, tyttö.
Ei kovin vaikeaa. -Se ei ole lemmikki. Pidä varasi.
Ota rennosti, kapteeni. Se on ystävä.
Toki, kunnes sille tulee nälkä. -Älä viitsi.
DREGMORRIN MERI
Onko tuo Väistämätön? -Mitä se täällä tekee?
Kapteeni.
Emme tarvitse tätä. Olemme metsästäjiä. -Vain jos tapamme sen.
Tiedän, miksi tulitte, kapteeni.
Syy on nimittäin aina sama.
Voin antaa sen, mitä tarvitsette.
Kyllin väkevän myrkyn, joka tehoaa jopa pedoista suurimpaan,
ja kyllin vahvan aseen, joka vie myrkyn syvälle.
Tiedättekö, mitä minusta sanotaan?
Se, kuka tulee Gwen Batterbien luo, saa haluamansa,
muttei enää näe hyvää päivää.
Täällä te silti olette.
En ole taikauskoinen.
Ette tosiaan ole.
Mutta pian olette.
Se on hirvittävin luomukseni.
Kutsun sitä Jumalan kädeksi.
Mitä se maksaa?
Kaiken, kapteeni.
Minä vien kaiken.
Tehdäänkö siis kaupat?
No, olen tottunut isompiin kohteisiin.
Ruoka-aika!
Tämän mukaan synkkinä aikoina peto tuhosi kaupungin Kra' Zoulin rannikolla.
Mutta olemme kolunneet koko rannikon, enkä ole nähnyt siellä mitään kaupunkia.
Emmekä läheskään näin usein sano: "Arr."
Huudamme sitä joka toisella sivulla. Tämä on pelkkää pötyä.
Sinun mukaasi.
Mutta kirjassa lukee toisin, ja kirja säilyy meitä kauemmin.
Siksi ihmiset uskovat tuhoajapetoihin ja metsästäjiin, jotka sanovat: "Arr."
Mutta jos se ei ole totta,
mistä tietää, mikä on?
Ja mistä tietää, poimivatko meripedot naisia kasvimailta?
Tapahtuivatko synkät ajat oikeasti?
Ehkä ne eivät aloittaneet tätä sotaa.
Ehkä, mutta miksi me olisimme aloittaneet?
Näyttää kunnon hylyntekijältä.
Täällä on mukavampaa.
Niin on.
En tiedä, miten sota alkoi.
Ehkä vain sillä on väliä, miten se päättyy.
Verikuu. Batterbie tarkkailee.
Kunnia on metsästäjien valuutta.
Kaupankäynnissä hänen kanssaan ei ole kunniaa.
Niin. Tämä on velka, jonka alus ja miehistö joutuvat maksamaan.
Sarah!
Katso tuonne.
Lieronkaisia.
Niin. Ne eivät tule näin pohjoiseen.
Elleivät ne ui jotakin pakoon.
On vain yksi asia, mikä pelottaa lieronkaista.
Hirmu.
Neiti Merino, uusi kurssi suoraan etelään. Rum Pepperin suojanpuolelle.
Selvä, kapteeni.
Kuulitte kyllä. Purjeet auki!
Vetäkää, kaikki!
Löydämme sinut kyllä pian.
Tuo et ole enää sinä.
Et ole Jacob Holland, joka tappoi neljä petoa kahdessa päivässä.
Viisi.
Olet Jacob Holland, joka sai petoystävän, pelasti henkeni -
ja johti meidät Rum Pepperin saarelle asti.
Me selvisimme.
Punis ei voi jatkaa. Sen ei ole turvallista lähteä Dregmorrilta.
Pysäytämme ohikulkevan aluksen. -Entä mitä seuraavaksi?
Sitten vien sinut Guelstoniin.
Entä sinä?
Guelston on paikka.
Se ei ole perhe.
En palaa sinne, etkä sinä palaa alukselle.
Sinulla on siis vain minut, ja minulla on vain sinut.
Eikä se kuulosta pahalta.
Mitä siis sanot?
Pitäisikö kokeilla?
Tarkoitatko, että olisimme perhe?
Niin.
En tiedä.
Jos teeskentelemme tarpeeksi kauan, se voisi tuntua aidolta.
Anna olla. Typerä idea.
Kuvitteletko meidät maatilalla?
Käskin antaa olla, senkin aasi. Anna siis olla.
En vain usko olevani…
Onko sinulla vaikkua korvissa? -Hyvä on sitten.
No, taitaa olla paras pakata tavarat.
No, tyttö, tämä oli epätodennäköinen seikkailu.
Kiitos kaikesta avustasi, mutta nyt on aika lähteä kotiin.
Lupaan, etten ikinä enää metsästä merihirviöitä.
Nyt loppui hirviönmetsästys!
Hetkinen.
Selvä. Se on loppu!
Se on loppu!
Jestas!
Ymmärräthän, mitä ajan takaa?
Se on symbolinen ele.
Se taitaa ymmärtää.
No niin. Aika lähteä kotiin.
Menehän nyt kotiin, tyttö.
Punis?
Punis!
Voi ei.
KOMENTAJA
Tulkaa apuun.
Punis, kuuntele.
Lähde vain. Ei tarvitse taistella.
Ei, Punis. Mene ja anna heidän olla. -Punis, meidän pitää mennä. Ole kiltti!
Älä, Punis!
Punis, tule takaisin!
Kaikki aseisiin!
Tuli vapaa!
Maisie!
Punis, lopeta!
Maisie!
Maisie.
Oletko kunnossa?
Onko Punis kunnossa?
Pysykää lujina!
Pysy kaukana, peto. Anna hänen olla.
Se on punahirmu.
Peto on saatavilla.
Ei, tyttönen. Mitään ei ole tehtävissä.
Sen ei tarvitse tehdä näin.
Kyllä tarvitsee.
Jumalan käsi valmiiksi!
Tämä on tuomiopäivä.
Kaikkien menetettyjen puolesta isken sinuun, paholainen!
Älä vastustele. Saat myrkyn virtaamaan nopeammin.
En halua sinun kuolevan -
ennen kuin sinut on ikuistettu Whiterockin linnassa.
Kapteeni, olisi viisaampaa antaa myrkyn hoitaa homma.
Ei, Sarah. Lupasin kuninkaalle ja kuningattarelle.
Mutta ei hätää. Siinä ei enää ole taistelutahtoa.
Kyllä on.
Nostakaa työntöpurjeet!
Kapteeni, styyrpuurissa on vene!
Seis!
Pyhä jysäys. Jacob.
Vai niin.
Melkoinen tarina, Jacob.
Metsästäjä, kuka sai petoystävän.
Sama peto vei sokkoluukkuni.
Mitä siitä voi päätellä?
Minun ja sen otuksen välillä oli -
yhteisymmärrys.
Välirauha.
Mutta ilman sotaa ei ole välirauhaa.
Mitä siellä tapahtuikin, se ei pyyhi pois satojen vuosien sotaa.
Olen aina tiennyt, mikä olen. Isä oli kapteeni, kenen isä oli kapteeni.
Jos synnyimme taistelemaan, taistellaan Luojan tähden.
Koettelemusten myötä löydämme suuruutemme.
Kysyn siis, poikani Jacob.
Oletko sinä viholliseni?
Päästä se vapaaksi.
Hänessä on puhtia.
Rauhassa, tyttö. Sillä lailla.
Sinun pitää auttaa Punista.
Se on ystävämme.
Olen pahoillani.
Hän tarvitsee lepoa. -Vien sinut Guelstoniin.
Pääset turvaan. Elät hyvän ja pitkän elämän.
Ensin käymme Whiterockin linnassa kuninkaan ja kuningattaren luona.
Taidat olla juoman tarpeessa.
Tervetuloa kotiin.
Mukava nähdä. -Todella mukava.
Olet kotona, Jacob.
Nostetaan malja tuleville seikkailuillesi Väistämättömän kapteenina.
Alat taas voimistua.
Liian myöhään.
Ehkä.
Punista kohdellaan väärin.
Se pelasti meidät. Sinun pitää uskoa minua. Ole kiltti.
Uskon sinua. -Auta sitten estämään heitä.
Olen taistellut petoja vastaan koko ikäni -
ja nähnyt asioita, joita en ikinä unohda.
Tämä alus on kaikkeni.
Ei uskollisempaa yliperämiestä kuin Sarah Sharpe.
Crow onnistui nappaamaan hirmun!
Koko maailma saa tietää teoistamme.
Tämä alus, sinun aluksesi, jatkaa kulkuaan.
Mikään ei pysäytä sitä.
Sinis!
Kissa ei pystyisi tuohon.
Portti auki!
MERIPETOJEN HISTORIA
SYNKÄT AJAT
Syy oli heidän.
Voi tyttöä.
Ei hätää, Punis. Autan sinut pakoon.
Mitä tämä on?
Miksi kaikki…
Hän onnistui nappaamaan punahirmun!
Riittää, neiti Merino. -Kuulitte kyllä. Ankkuri alas.
Kapteeni Crow.
Näyttää siltä, että meillä on voittaja.
Kun viimeksi kävin Whiterockissa,
sanoitte, että metsästäjien aika on ohi.
Mutta Komentajasta ei ollut vastusta pedolle.
Kaikki rikkautenne ja valtanne -
eivät ole mitään verrattuna metsästäjän raivoon.
Se on Väistämätön, mikä raivaa tien -
jopa Dregmorria edemmäs,
kunnes jokaisen pedon luut lojuvat meren pohjalla!
Kapteeni!
Jacob, palaa alukselle.
En voi sallia tätä.
Sinä häpäiset minut -
ja kaikki meitä edeltäneet metsästäjät, ketkä kuolivat sankareina.
Niin, he olivat sankareita.
Mutta voi olla sankari ja silti väärässä.
Antakaa keihäs minulle.
Olit minulle kuin poika.
Mutta en tunne sinua.
Annoin sinulle kaiken. Annoin sinulle elämän.
Laskit keihääsi ja luulet, että se teki sinusta vahvan.
Mutta käänsit selän omalle väellesi.
Jacob!
Olisi pitänyt antaa isompi veitsi.
Metsästäjät toivat pedon valtakuntamme keskukseen.
Kuningattarenne ja kaiken hyvän puolesta lyökää se!
Tykkimiehet asemiin!
Valmiina ampumaan!
Pois tieltä, hölmöt!
Seis!
Jos teet niin, se ei pääty koskaan.
Nyt loppui hirviönmetsästys!
Mahdotonta.
Hyvin tehty, muksu.
En lopettanut vielä.
Kirjamme -
ja historiamme ovat valhetta.
En usko, että pedot uhkasivat rantojamme.
Se oli pelkkä tarina.
Heidän kertomansa tarina.
Mitä?
Sukupolvien ajan he ovat opettaneet vihaamaan petoja -
ja lähettäneet metsästäjiä tuhoamaan ne.
Pedot oppivat pelkäämään ja vihaamaan meitä.
Ne puolustautuivat.
Kuka olet parjaamaan meitä perättömyyksillä?
Sinulla ei ole oikeutta puhua! -Minulla on täysi oikeus!
Sukuni on usean sukupolven metsästäjiä, jotka kuolivat teidän mahtavan kuolemanne.
Valtakuntanne maksettiin heidän verellään ja petojen verellä.
Riittää! Kenraali, anna komento.
Tämän sodan aloittivat entiset kuninkaat ja kuningattaret.
Joka valheen myötä heidän imperiuminsa kasvoi.
Nyt nuo kaksi seisovat samalla parvella kertomassa samoja valheita.
Ahneutensa takia.
Kenraali!
Antakaa sen päättyä.
Kuunnelkaa häntä!
Päästäkää peto vapaaksi!
Kuunnelkaa lasta!
Nyt lopetin.
No niin, Punis. Meidän on paras mennä.
Mitä te teette?
Tulta! Kuningattarenne vaatii!
Kenraali, eikö pitäisi ampua?
Veljeni oli Monarkilla, kersantti.
Haluan tietää, miten sota alkoi.
Se sattui, vai mitä?
Et arvaakaan.
Kaksi henkeä pelastui sinä päivänä. Yksi mies ja yksi peto.
Sen myötä maailma alkoi muuttua.
Dregmorrilla ei enää purjehtinut aluksia. Sen takaiset mysteerit jätettiin rauhaan.
En kuitenkaan juuri mieti sitä.
Punis on turvassa, ja minulla on kaikki tarvitsemani juuri tässä.
Aion elää mahtavan elämän.
Kapteeni Crow on sankarimme Hän meret puhdistaa
Hän pistää, ampuu ja suolistaa Hirviöitä pelottavia
Hän pistää, ampuu ja teloittaa Tykein ja atraimin
Sarvet surutta irrottaa Hirviöiltä pelottavilta
Siis metsästäjiä ylistäkää Ympäri maailman
He elävät mahtavan elämän Ja saavat mahtavan kuoleman
Malja nostakaa taivaalle Silmäpuoli Crow'lle
Maljan nostamme taivaalle Juomme ennen kuin kuolemme
Kapteeni Crow on peloton Hän vihollisia jahtaa
Jopa lävistettynä ja hukutettuna 50 kertaa
50 kuoleman jälkeenkin henki yhä pihisee
Hän pedot surmaa tulella aina viimeiseen
Siis metsästäjiä ylistäkää ympäri maailman
He elävät mahtavan elämän
Ja saavat mahtavan kuoleman
Tekstitys: Kaisa Innes