NETFLIX PRESENTERER
"Det var en tid da barn gruet seg til natten,
for i nattetimene truet skrekkelige syn.
FORTELLINGER OM KAPTEIN CROW
Den mørke tiden, da de grusomme sjøuhyrene herjet langs kysten vår,
og ingen skip var trygge på havet.
Men takket være jegerne, er den tiden over.
I dag kjemper de tapre krigerne mot uhyrene langt bortenfor horisonten,
og risikerer livet for å utrydde de grufulle skapningene.
Det største av jaktskipene er Inevitable…"
"Og den største av jegerne er kaptein Crow!"
Kaptein Crow!
Jeg er kaptein Crow. Stinkende uhyre!
Dere.
Hvem leser historien?
Kjære vene! Hva er dette?
Lyset skulle av for en time siden. Dere blir min undergang.
-Kom igjen. Rett i senga. -Må vi?
Og, frøken Maisie,
kongen og dronningen bryr seg om dere foreldreløse jegerbarn av sin godhet.
Når du ikke adlyder husreglene, er du respektløs mot dem.
Så da blir det ikke flere forsøk, eller hva?
Absolutt ikke.
Far vel, ulkene mine.
Og husk, lev et storslagent liv og dø en storslagen død.
Ha det, Maisie!
-Ha det! Kommer til å savne deg! -Sees i morgen!
Alle mann på dekk!
Alle sammen! Hal i og dra!
-Hvor så du den? -Rett frem, Jacob.
Er du sikker?
Ja, en rød hale. Den største jeg har sett. Rett under overflaten.
I dag skjer det.
Det er Den røde blesten. Jeg kjenner det i margen.
Se! Fuglene følger etter den.
-Vi har reist langt for en skikkelig kamp. -Og det får vi.
Det er 30 år siden den tok øyet mitt. Nå skal jeg ta hevn.
Ja.
Vel, vi har passert Rompepper-øya.
Det er på vei mot Dregmorr-havet.
Om vi skal nedkjempe det største og fæleste uhyret i havet,
bør vi ikke vente til senere.
Det blir kanskje ikke noe senere.
Hal i og dra, alle sammen!
Kaptein! Et jaktskip er under angrep!
Det er Jim Nicklebones' skip.
-Ser ut som han har funnet en brickleback. -Den fant ham.
Vi må hjelpe ham.
Hvilken kurs, kaptein?
-Vi fortsetter. -Hva?
Om Jim Nicklebones var den sjøulken han påstår,
ville han ikke fått problemer.
Kaptein, husk kodeksen.
Den binder oss til alle som var før og alle som kommer etter.
Selv sleipingen Jim Nicklebones.
-Frøken Merino, sett ny kurs. -Ja vel, kaptein.
Hal mesanen! Rev storseilet!
Jeg har ventet i 30 år.
Tretti år!
Fillern!
Ikke vær redd, vi drar etter Blesten snart.
Full fart forover, herr Crisp!
Det er for mye, kaptein! Vi synker!
Nå gjelder det!
Det har vært en ære å kjempe med dere.
Hal i og dra!
Det er Inevitable!
Ta rotta på det, sorte fugl!
Si ifra at vi er her!
Vi har selskap.
Vinden er med oss. Skal vi lokke det mot vinden?
Ja, og kjør tvers foran det.
Hardt babord, herr Crisp!
Send henne mot vinden!
Rev storseilet og slakk forseilene!
Hal storseilet!
Nå skjer det!
Pass opp.
Sikt lavt.
Greit, fiskebødler! Vi har reist langt for en skikkelig kamp.
Og nå kommer den!
-Like før, kaptein. -Ja, Sarah.
Babord nå! Avskjær det!
Dere hørte ham, sinker! Hal i og dra!
Få den til å hyle!
Nå kommer det!
Avfyr!
Vi fikk ikke avskrekket byttet. Tvert imot!
Ikke bekymre deg.
På tide å reve seilene!
Hal storseil og fokk!
Hal i og dra!
Avfyr!
Det dykker!
Gjem deg under leideren. Ikke kom frem før det er over.
Kløktig fisk.
Det svømmer mot vinden.
Gjør dere klare. Vent på ordre!
Dere hørte kapteinen! Ta tauene!
Avvent, alle sammen!
Ingen fugler. Det er smartere enn vi tror. Tauet er kuttet.
Det er under oss.
Jacob!
Ikke vær redd. Vi har det i vår hule hånd.
Se opp!
Jacob!
Mann over bord! Hardt babord!
Hal i og dra!
Hardt babord!
Din tid er kommet, din djevel!
Kaptein.
-Kaptein. -Han våkner.
Kaptein!
Fokkemasten har fått seg en trøkk og storseilet ser ikke bra ut.
-Hun kan ikke jakte. -Vi drar etter Blesten når hun er klar.
-Reparasjonene burde gå… -Sett kurs mot Tre Broer.
Vi drar hjem.
Om du er lur, holder du deg unna kapteinen.
Han var nær nok til å lukte den røde djevelen.
Får han ikke flådd Blesten, flår han oss, vær dere sikker.
Det er like dystert som i Helgard-gropen her.
Vi har tatt fæle uhyrer på jakten, og de kongelige vil betale oss godt.
Snart drar vi på jakt etter den røde djevelen igjen.
Kan vi ta det? Det sies at Blesten kan flytte selve havet.
Og at det skyter ildkuler fra øynene. Det får en til å skjelve i buksa.
Men jeg er ikke redd, for jeg er på Inevitable med dere.
Dette skipet har tatt flere uhyrer enn noen andre,
og hun har arr som beviser det.
Det har vi også!
Ja. Og alle jegeres arr er et reddet liv.
En handelsmann på sin første reise.
En mor.
En sønn.
Alle jegere dør av det samme.
Ja, av å være jeger.
Det stemmer. Av å være jeger.
Men enhver jeger dør en storslagen død.
Fordi alle jegere lever et storslagent liv!
Jacob!
Kapteinen vil prate med deg.
-Apropos å dø en storslagen død. -Hyggelig å kjenne deg!
Vi skal minnes deg ofte.
Du ville snakke med meg?
Sitt ned.
Vi skal ta Blesten. Vi vet hvor den er nå, og du vil få hevn.
Beklager at det ikke var i dag.
Jeg hater den djevelen med alle fibre jeg har,
men å redde Jim Nicklebones var det rette.
Du rådet meg godt i dag.
Jeg er glad du ser slik på det.
Vi drar hjem, henter dusøren og reparerer skipet.
Så drar vi tilbake og sender uhyret til dødsriket.
Hva skjer så?
Hva vil skje med Inevitable etter at jeg er borte?
Gjennom kamp og slitasje
har hver bjelke, blokk og rundholt blitt skiftet siden dagen hun ble sjøsatt.
Men hun lever videre.
Hun lever evig.
Men det gjør ikke jeg.
Kom.
Her er min storhet.
Min fars før meg, og hans fars før ham.
Dagen vi tar Den røde blesten, blir min siste som kaptein.
Så er det din tid.
Jeg har visst det siden jeg dro deg opp fra havet.
Du hadde vært der i dagevis.
Men det var noe i deg. En ild som ikke ville dø ut.
Da jeg holdt deg,
visste jeg det.
Skjebnen hadde gitt meg en sønn.
Og at du ville bli kaptein på Inevitable en dag.
Den dagen du fant meg,
sverget jeg på å gjøre alt jeg kunne for å beskytte folk fra demonene.
Hvis du gir meg dette skipet, vil jeg ta imot det,
og det vil være en ære.
Gutten min.
Du vil utrette store ting.
Inevitable er tilbake!
-Se! -For et syn!
Hun har nok magen full av bein!
Det er godt å endelig være hjemme, men det blir en kort visitt.
Kaptein Crow skal besøke kongen og dronningen ved soloppgang.
Og når skipet er klart, drar vi for å drepe et uhyre!
Vi skal ta Den røde blesten.
Siden dette kan være vår siste tur til Tre Broer, forventer jeg fest og moro.
Unna vei. Gjør plass for jegerne.
Kom igjen, kamerater!
De kongelige betaler godt for hornene, så vi spanderer drikke!
Ingen skal gå tørste i kveld!
Kom igjen!
Kaptein Crow er helten vår Han er havets siste skanse
Han stikker, skyter og dreper uhyrene Som aldri hadde en sjanse
Han stikker, skyter og henretter Med kanon, spyd og lanse
Og kutter hornet av uhyrene Som aldri hadde en sjanse
Så syng jegerens hyllest Med ihuga glød
For en jeger lever et storslagent liv Og dør en storslagen død!
Hei!
Hei.
Jeg heter Maisie. Maisie Brumble.
Hyggelig å treffe deg.
Og du er Jacob Holland, han som drepte fire uhyrer på to dager.
Er det sant? Fire på to dager?
Ikke tro på alt du hører, vesla. Fire på to dager?
Det var fem.
Jeg har hørt…
Jeg har hørt at uhyrene pleide å komme helt opp på land,
nappe damer rett fra hagen og sluke dem!
Men ikke nå lenger. Og det er på grunn av jegerne.
Finnes ikke edlere yrke, spør du meg.
-Jeg kommer fra en lang rekke av jegere. -Jaså?
Ja. Foreldrene mine var lansenerer på Monarken.
Monarken? Så de er…
Ja. Sånn er det å være jeger, ikke sant?
Du lever et storslagent liv og dør en storslagen død.
Kom.
-Så hvem passer på deg? -Jeg bor på et barnehjem i Guelston.
Men ikke nå lenger, for jeg er på rømmen.
Jeg drar ikke tilbake.
Fordi jeg skal bli med dere.
Nei. Et jaktskip er ingen plass for barn.
Du ble med da du var barn.
Og nå er du et våpen mot naturens fæleste skapninger.
Det står på side 92.
Jeg er god med spyd, men jeg har hatt mye flaks.
Er ikke sikkert at du kommer til side 92. Tro meg.
Du bør komme deg av gårde.
Greit. Jeg får snakke med kaptein Crow. En mann med ekte autoritet.
Vet du hvor kaptein Crow er?
Hei! Jeg har autoritet.
-Greit? -Du er ikke kaptein.
Nei, men jeg er kapteinmateriale.
"Kapteinmateriale"?
Beklager. Det høres rart ut.
Jeg blir kaptein.
En dag.
Jeg har tenkt meg på det skipet.
Så hvis det er greit for deg,
tar jeg det med kaptein I dag, ikke kaptein En dag.
Sett meg ned! Uhyrejegere skal være helter.
Ja, jeg redder deg nå.
-God kveld, Rosie. Skal du til Guelston? -Ja.
Ikke slipp henne av før.
-Om det ikke er for mye styr. -Ja.
Hei!
Dette er kidnapping!
Nei. Det er det motsatte av kidnapping.
Ny venn?
Bare en unge.
-Barn er fryktelige. -Det kan du trygt si.
Jammen, er det ikke kaptein Crow og hans lojale mannskap.
Deres nåde, som du ser, har vi hatt en god jakt.
Jeg ser at dere har tatt en fullvoksen brickleback.
Et sånt eksemplar gir en stor dusør.
Men det er noe jeg ikke ser.
Den røde blestens horn.
Admiral Hornagold har rapportert et rykte…
Admiral Hornagold.
…om at dere så Den røde blesten, men avbrøt jakten
på grunn av en viss kodeks.
De kongelige betaler dere ikke for å hedre slike kodekser.
De betaler dere for å drepe uhyrer.
Hvor mange flere skip vil gå tapt fordi dere lot Blesten unnslippe?
Dette var en gang et lite kongerike med en stor idé.
Å sende jegere for å jage uhyrene fra breddene våre
og skape en ny fredstid.
Det er århundrer siden den mørke tiden, men så lenge Blesten er i live,
vil folk fortsatt se til havet med frykt.
Dagen i dag er starten på en ny æra.
Kronen vil ikke støtte jegerne lenger.
Hun er litt av et syn.
Imperatoren er det tyngst bevæpnede skipet noensinne.
Den kongelige marinen vil dra dypt inn i det ukjente
og utrydde alle sjøuhyrer på vår vei.
Ikke i den greia. Hun ligger for lavt. Og de faste kanonene er ubrukelige.
Og kapteinen er en klovn.
Det er på tide at du drar.
Din tid er forbi.
Admiral, har du noen gang sett et uhyre som ikke var utstoppet?
Ikke send soldatene dine ut for å dø på det skipet.
Det er ikke bygget for jakt, og det er ikke du heller.
Jeg er ikke redd for uhyrene.
Da er du en tosk! Og du drar med deg mange gode sjømenn i fallet.
General, følg jegerne ut. Vi er ferdige her.
Jegere ofret liv og lemmer,
mens dere gjemte dere bak murer og tegnet streker på kart.
Dere er feige!
General, kapteinen skal arresteres,
og Inevitable tas ut av tjeneste.
Vent!
Deres Nåde.
Kapteinen er kjent for temperamentet sitt,
men jegerferdighetene hans har tjent dere godt.
Han har åpnet havet og sørget for at imperiet blir beundret av hele verden.
Jeg tror at verden fortsatt trenger jegere, så motbevis meg.
Gi oss ett forsøk til.
Tar vi Blesten, holder dere løftet, og vi fortsetter alliansen.
Hvis Imperatoren tar Blesten,
kan dere hugge opp Inevitable, og jegernes dager er over.
Dere vinner uansett.
Jeg ville elsket den utfordringen.
Da har vi en konkurranse.
Klar, ferdig,
gå.
Vi skal ta Blesten og bringe den til dørstokken deres.
Jegernes tid er ikke forbi. Ikke i nærheten.
Når vi når Dregmorr, følger vi dyphavsgropene.
Vi må være klare for kamp. Ha våpen og ammunisjon klare.
Blestens skinn er nok tykt. Best å bruke de lange spydene.
Buene er ikke kraftige nok, men vi har masse kanonkuler.
Vi skyter det og tar det med på en sledetur.
Sånn tar vi den.
Vi er klare, kaptein. Vi skal ta den røde demonen.
For vi er jegere.
Og vi skal bruke alle våre ferdigheter og all vår vrede til å ta dette uhyret.
Det skal få svi!
Men det blir ikke slutten for dette stolte skipet.
For ingen har seilt forbi Dregmorr-havet.
Ingen vet hvilke farer som lurer i det fryktelige ukjente.
Men dette skipet, under Jacob Holland, vil gjennombore mørket.
La oss skåle for en vellykket jakt, og mange flere i fremtiden.
Hva var det?
-Det kom fra tønnen. -Hva var det?
Snek du deg om bord?
Jeg snek meg om bord.
-Du snek deg om bord. -Jeg…
Ja.
Du skal av i nærmeste havn.
Vi kan ikke ha barn som surrer rundt når vi jakter på Blesten.
Hva skjer her?
Navnet er Maisie Brumble, men du trenger ingen introduksjon.
Du har blitt slukt hel, skutt gjennom hjertet og kuttet i biter.
Men marken spiser deg ikke, og helvete vil ikke ha deg, så her er du!
Den djerve kapteinen på historiens nest beste jaktskip.
Det nest beste?
Hvilket er det beste?
Jeg er partisk til Monarken, for det er skipet foreldrene mine var på.
Jeg skjønner.
-Så de døde som helter. -Ja.
Jeg liker henne.
-Hun er livlig. -Men, kaptein…
Sarah, dere kan dele lugar.
Ja vel, kaptein.
Gratulerer, kaptein En Dag.
Sov der.
Du er Sarah Sharpe.
Det sies at ingen styrmann er mer lojal enn…
Det holder.
-Jeg har hørt talene dine. -Talene mine holdt meg på båten.
Bare fordi kaptein Crow ikke vil stoppe for å sette deg av.
Jakten betyr alt.
Så vis ham total lydighet.
Gjør du ikke det, skal jeg gi deg noe verre enn døden.
Du er utrolig.
DREGMORR-HAVET
Vi passerte Rompepper-øya i natt. Vi har nådd Dregmorr.
Ja, da finner vi uhyret snart.
Lurer på om jeg trenger noe litt større.
Hvor fikk du kniven fra?
Fra Sarah, for jeg er jeger nå.
-En jeger som må legge seg. -Jeg er for våken til å sove.
Jeg er på Inevitable med kaptein Crow.
Bildene i bøkene kommer til live og krever blodig hevn!
Få deg litt hvile.
Ja vel, kaptein.
Vi skal drepe den greia, ikke sant? De vil lage statuer av oss.
Vi skal dreper den. Av sted, nå!
Uhyrene takler jeg, men hun blir min undergang.
Husk at jegernes kodeks binder oss til alle som var før
og alle som kommer etter.
Jeg ser en ild i henne. Den samme ilden jeg så i deg.
Alle mann på dekk!
Gjør henne klar!
I dag skal vi vise hva vi er gode for!
Vær klare for kamp!
Trekk opp storseilet!
Harpuner, gjør spissene klare! Vi skal på sledetur!
Vær klar!
Havet har sendt oss sitt verste, og vi skal sende det tilbake.
Gjør klar kanonene! Beskytt langsiden.
Greit, fiskebødler!
Vi har reist langt for en skikkelig kamp…
Jacob!
Hva skjer?
Gå tilbake til lugaren.
Gå.
Hold deg unna vinduet.
Skynd deg, gutt!
Avfyr!
Nå har vi sjansen! Spyd!
Vi har den. Nå skal vi slite den ut.
Fulle seil, frøken Merino!
Gjør klar for fulle seil!
Det må kjempe mot vinden til det ikke har krefter igjen.
Du kan svømme, men ikke rømme!
Kaptein?
Nå har vi deg.
Skipet takler det ikke.
Vi må kutte tauene.
Jeg flykter aldri fra en kamp.
Vi må! Den vil dra oss til bunns selv om vi dreper den.
Din tid har kommet, djevel.
Maisie Brumble, kutter du tauene, dreper jeg deg for være en feiging!
Jacob, stopp henne!
Jacob!
Før henne hit!
-Hva skal du gjøre? -Jeg sa, før henne hit!
-Hun er bare et barn. -Jeg gir deg en ordre.
Vær så snill.
Før henne hit.
Jacob!
Kommer vi til å dø her inne?
Nei.
Eller jo.
Vil den tygge oss,
eller blir vi langsomt fordøyd med syrer?
Jeg vet ikke. Dette er nytt for meg.
Har du ikke jaktet på disse hele livet?
Vi dreper dem. Vi studerer dem ikke.
Det er vel på tide å begynne.
Hva om den svelger deg?
Kutt tauet.
-Hva skal du gjøre? -Jeg skal drepe den.
Drepe den? Hvordan?
Jeg vet ikke. Jeg pleier å ta det som det kommer.
Jeg vil ikke overtenke. Jeg skal bare drepe den.
Jeg vet ikke helt.
Husk at jeg er Jacob Holland, jeg drepte fem uhyrer på to dager.
Dette er bare enda et uhyre.
Det må finnes en annen måte!
Dessverre ikke.
Kan du drepe den fra innsiden?
Hold deg fast.
Jacob!
Nei, vent!
Vent, Jacob! Nei!
Slutt!
Fillern.
Du kunne ha drept meg!
Kunne jeg ha drept deg?
Nå surrer du.
Jeg hadde overtaket, men du rotet det til.
Virkelig? Jeg må ha sett en annen kamp.
Dette hadde aldri skjedd om du ikke hadde kuttet tauene.
-Vi kuttet dem. -Nei, du kuttet dem.
Du stoppet meg ikke.
-Det er ikke det samme. -Er det ikke?
Nei, det er det ikke.
Vi bør finne ly.
Få i deg litt mat. Vi drar i morgen tidlig.
KAPTEIN CROW OG INEVITABLE
I boken står det at uhyrene pleide å komme helt til land.
Det var ikke trygt noen steder. Stemmer det?
Selvsagt.
Har du sett det?
Det var før min tid, men alle vet at det er sant.
Hva om uhyrene egentlig ikke er slemme? Havet er jo hjemmet deres.
Vi angrep henne, ikke sant?
Hva om vi bare lot dem være?
Vi dreper dem fordi de dreper oss.
Må jeg minne deg på at et uhyre tok foreldrene dine?
Skulle de bare ha latt dem være?
Jeg vet ikke.
Du er på villspor. Foreldrene dine døde som helter.
Jeg vil tro det,
men kanskje du kan være en helt og likevel ta feil.
Det gir ikke…
-Det gir ikke mening. -Hvorfor svelget Rød oss?
-Heter det Rød nå? -Hun, ikke det.
Jeg tror det er en hun, og at hun beskyttet oss mot Crow.
Du har altfor høye tanker om det uhyret.
-Han pekte en pistol mot deg… -Han siktet på deg, gjennom meg.
Fordi du kuttet tauene. Og jeg vil ikke krangle.
Fordi jeg vil ikke bli oppdaget av alle uhyrene på øya,
som jeg ikke ville vært på om du ikke hadde kuttet tauene!
Så vi krangler ikke.
Hva gjør vi?
Jeg skal samle forsyninger.
Jeg tar deg til Guelston, og når jeg kommer tilbake til skipet,
skal vi avslutte det vi startet.
Ikke bli drept der ute.
Jeg kan ikke love noe.
Jacob.
Lov meg det.
Greit.
Jeg lover.
Kaptein,
uhyret er borte.
Vi kan ikke bli her.
Det tok Jacob.
Jeg vil også se det dødt, men vi synker om vi ikke kommer oss i havn.
Hun tar inn mer vann enn vi får pumpet ut, og hullet vi lappet går stadig opp.
Blir vi her mye lenger, synker vi.
Sett kurs for Mukesh-øya.
-Men nærmeste havn er… -Mukesh!
Det blir Mukesh eller havbunnen.
Skal du besøke Gwen Batterbie?
Varene hennes har for høy pris.
Å inngå en avtale med sånne som henne går imot jegernes kodeks.
Spreng kodeksen som hindrer meg i å ta hevn!
Ingen får si hva jeg skal gjøre.
Jeg vil bruke Batterbies metoder. Jeg gjør hva som helst.
Jeg vil dele havet og knuse alt i det om jeg må.
Jeg skal ta hevn.
Sett seil mot ny kurs!
Fulle seil!
Hei, lille venn.
De er ikke så ille.
Hva gjør du?
Jeg er redd alt jeg sier vil gjøre deg sint.
Du har nok rett. Bare ikke rør deg.
Beklager, men jeg har alltid ønsket meg et kjæledyr.
Det er ikke et kjæledyr.
Det er et uhyre, og vi skal ikke beholde det.
-Jeg har allerede gitt det et navn. -La meg gjette.
Blå.
Du ga det navnet Rød og dette Blå.
Snart har vi en regnbue av uhyrer som vil spise oss.
Men han er så søt! Se på det ansiktet.
Vi har ulike oppfatninger av søt.
Nei!
Når vi kommer til Guelston,
skal du få en katt som du kan kalle Grå eller Hvit.
Oransje, om du vil.
-Du er for ung til å være så gretten. -Og du er for stor for barnsligheter.
Er ikke barnslig å ville ha kjæledyr. Mange har kjæledyr.
Ikke kjæledyr som legger egg i munnen din som klekkes ut gjennom brystet!
-Det var veldig spesifikt. -Jeg har sett ting.
Vi vet ikke vet hva det kan finne på.
Vi vet ingenting om øya, bortsett fra at vi må komme oss bort!
Vi bør stikke.
-Kanskje de er knyttet til oss, som gjess. -Moren deres bekymrer meg mer.
Der er hun! Kom igjen.
Ta roret.
Kommer vi oss til Rompepper-øya, kan vi praie et skip.
Det kryr av uhyrer i Dregmorr, men ikke vær redd.
Er det noen innen en kilometer omkrets, vil jeg føle det.
Jeg er kanskje litt rusten.
Jacob!
Hold deg fast!
Maisie.
Maisie!
Flink gutt.
Vi må dra tilbake.
-Det går aldri! -Kommer an på hvor fort du kan øse.
-Kanskje Rød kan hjelpe oss. -Tilbake til øya?
-Nei, hjem! -Nå har det klikket for deg.
Hun reddet oss fra den greia.
Vent. Hun… Det var vel jeg som reddet oss?
Jeg kastet… Øs! Vannet flommer inn!
Hei! Rød!
Ser du denne lille fyren?
Dette er deg.
Du kaster bort tiden.
Dette er meg, og dette er ham.
Lager du dukketeater? Vi synker her.
Vi må komme oss den veien, og jeg lurer på om du kan hjelpe oss?
Hvis hun forstår deg, vil hun ikke hjelpe. Det positive? Hun spiste deg ikke.
Begynn å øse.
Jeg sa at hun var mer enn et uhyre!
Verden er stor, og du vet ikke alt.
Med riktig kurs, er vi der om tre dager.
Greit, uhyre. Du må svinge.
Ok? Kan du svinge?
Kan du svinge mot styrbord?
Til høyre.
Høyre, ditt dumme uhyre.
-Kan du svinge til høyre? Den veien! -Du kan skrike hele dagen.
-Hun forstår deg ikke. -Jo, hun forstår.
Hun er bare uhyrlig.
Du må svinge mot styrbord.
Ser du hvor jeg peker? Det er styrbord. Det er høyre.
Mer til høyre. Den veien.
Sving til høyre, ditt infernalske sjøuhyre!
Han lurer på om du kan svinge.
Som dette.
Sånn, ja!
Takk.
Ikke så vanskelig.
Hun er ikke noe kjæledyr. Ikke føl deg for trygg.
Slapp av. Hun er en venn.
-Ja. Til hun blir sulten. -Kan du bare…
-Er det Inevitable? -Hva gjør de i Mukesh?
Kaptein!
Vi trenger ikke dette. Vi er jegere.
Bare om vi dreper det.
Jeg vet hvorfor du er her, kaptein.
Det er alltid samme grunn.
Og jeg kan gi deg det du trenger.
En gift som er kraftig nok til å ta livet av de største uhyrene,
og et våpen som er kraftig nok til å gå dypt.
Vet du hva de sier om meg?
De som kommer til Gwen Batterbie får det de vil ha,
men får aldri en god dag igjen.
-Men her er du. -Jeg er ikke overtroisk.
Nei, du er vel ikke det.
Men det blir du.
Min mest grusomme oppfinnelse.
Guds hånd, kaller jeg den.
Hva koster den?
Alt. Jeg tar alt.
Har vi en avtale?
Jeg er vant til større bytter.
Middagstid!
Det står her at i den mørke tiden ødela uhyret en by på kysten av Kra' Zoul.
Men vi har vært opp og ned langs kysten, og jeg har aldri sett noen by,
ødelagt eller ei.
Og vi sier ikke "yar" så ofte. På annenhver side roper vi "yar".
-Dette er bare tull. -Det sier du.
Men boken sier noe annet, og den vil overleve oss begge.
Så folk vil tro at uhyrene ødelegger byer som ikke finnes,
og at jegere sier "yar".
Men om det ikke er sant, hvordan skal man vite hva som er sant?
Og hvordan vet vi at sjøuhyrene tok damer fra hagene sine?
At det virkelig var mørke tider?
Kanskje de ikke startet denne krigen.
Kanskje ikke, men hvorfor skulle vi det?
Den ser skikkelig kraftig ut.
Det er hyggeligere her nede.
Ja, det er hyggeligere her nede.
Jeg vet ikke hvordan krigen startet.
Kanskje det eneste som betyr noe, er hvordan den ender.
Det er blodmåne.
Batterbie følger med.
Ære er jegernes valuta. Å handle med henne er ikke ærefullt.
Når betalingen skal innkreves, er det skipet og alle om bord som må betale.
Sarah!
Se der.
-En riddleback-flokk. -Ja.
De pleier ikke å dra så langt nord. Med mindre de svømmer vekk fra noe.
Og det er bare én ting som skremmer en riddleback.
Blesten.
Sett kurs sørover.
-I ly av Rompepper-øya. -Ja, kaptein.
Dere hørte ham! Få opp seilet!
Hal i og dra!
Jeg skal finne deg.
Jeg finner deg snart.
Det er ikke deg lenger.
Du er ikke Jacob Holland som drepte fire uhyre på to dager.
Det var fem.
Du er Jacob Holland som ble venner med et uhyre,
reddet livet mitt og førte oss helt til Rompepper-øya.
Vi klarte det.
Rød kan ikke dra lenger.
Hun er ikke trygg forbi Dregmorr, men vi kan praie et passerende skip.
Hva skjer så?
Jeg tar deg med hjem til Guelston.
Og hva med deg?
Guelston er et sted. Det er ikke en familie.
Jeg drar ikke tilbake dit, og du skal ikke tilbake på det skipet.
Så du har bare meg.
Og jeg har bare deg.
Det høres ikke så ille ut.
Hva sier du?
Skal vi prøve?
Mener du…
Som en familie?
Ja.
Jeg vet ikke.
Kanskje hvis vi later som lenge nok, kan det føles ekte?
Bare glem det. Det er dumt.
-Ser du for deg oss på en gård eller noe? -Jeg sa "glem det", esel.
Så glem det.
-Jeg tror ikke jeg har… -Har du noe i ørene?
Greit.
Vi får vel pakke sammen.
Dette har vært et usannsynlig eventyr.
Jeg takker deg for alt du har gjort, men det er på tide å dra hjem nå.
Jeg lover at jeg aldri skal jakte på sjøuhyrer igjen.
Aldri mer uhyrejakt!
Vent litt.
Ok.
Aldri mer!
Herregud!
Du skjønner poenget. Det er en symbolsk gest.
Jeg tror hun forstår.
Greit.
På tide å dra hjem.
Du kan dra hjem.
Rød?
Rød!
Å nei.
IMPERATOREN
Trenger hjelp her.
Hør på meg. Bare dra. Det trenger ikke bli en kamp.
Nei. Dra.
-Bare la dem være. -Vi må dra, Rød. Vær så snill!
Nei!
Kom tilbake!
Til våpnene!
Avfyr!
Maisie!
Nei! Stopp!
Maisie!
Går det bra?
Går det bra med Rød?
Fortsett!
Hold deg unna. La henne være.
Det er Den røde blesten. Uhyret er servert!
Nei.
Det er ingenting å gjøre.
Hun trenger ikke å gjøre dette.
Jo, det gjør hun.
Gjør klar Guds hånd!
Oppgjørets time er her.
For alle vi har mistet,
skyter jeg deg, djevel!
Ikke kjemp imot. Da vil giften bevege seg raskere.
Jeg vil ikke at du skal dø ennå.
Ikke før du har blitt udødeliggjort på Hvitberg-slottet.
Kanskje det er klokere å la giften fullføre jobben.
Nei. Jeg ga kongen og dronningen et løfte.
Ikke bekymre deg. Det har ingen kampvilje igjen.
Jo, det har det.
Løs jageren!
Til styrbord. En båt!
Vent!
Du store…
Jacob.
Jeg skjønner.
Litt av en historie.
Jegeren som ble venner med et uhyre.
Uhyret som tok øyet mitt.
Hvordan skal jeg tolke dette?
Den tingen og jeg hadde…
…en avtale.
En våpenhvile.
Men det er ingen våpenhvile uten krig.
Det som skjedde der ute, er ingenting mot århundrer med krig.
Har alltid visst hvem jeg er.
En sønn av en kaptein som var sønn av en kaptein.
Og hvis vi var født til å slåss, så la oss for Guds skyld slåss.
La oss bli testet og finne vår storhet.
Så jeg spør deg, min sønn,
er du fienden min?
Slipp henne fri!
Hun er livlig.
Forsiktig. Sånn.
Du må hjelpe Rød. Hun er vennen vår.
Beklager.
-Hun trenger hvile. -Jeg skal få deg tilbake til Guelston.
Der er du trygg. Du får et godt, langt liv.
Men først skal vi besøke Hvitberg-slottet. Vi har en avtale med kongen og dronningen.
Du har nok lyst på en drink.
Velkommen hjem.
Godt å se deg.
Så godt å se deg.
Du er hjemme.
La oss skåle for de mange eventyrene som ligger foran deg,
som kaptein på Inevitable.
Du føler deg bedre.
Det er for sent.
Kanskje.
Det de gjør mot Rød er ikke greit.
Hun reddet oss. Du må tro meg.
Jeg tror deg.
Så hjelp meg å stoppe dem.
Jeg har kjempet mot uhyrene hele livet,
og jeg har sett ting som jeg aldri vil glemme.
Dette skipet er alt jeg kjenner.
Ingen styrmann er mer lojal enn Sarah Sharpe.
Crow klarte det! Han tok Blesten!
Hele verden vil få vite hva vi har gjort.
Dette skipet, ditt skip, vil leve videre. Ingenting kan stoppe det.
Blå!
Skulle likt å se en katt gjøre det.
Åpne porten!
SJØUHYRENES HISTORIE
DEN MØRKE TIDEN
UHYRENES TAP
Det var dem!
Jenta mi.
Ikke vær redd, Rød. Jeg skal få deg løs.
Hva er dette?
Hvorfor er alle…
Han klarte det! Han har Den røde blesten!
-Det holder, frøken Merino. -Dere hørte kapteinen. Slipp ankeret.
Kaptein Crow.
Vi har visst en vinner.
Da jeg besøkte Hvitberg sist,
sa du at jegernes tid var forbi.
Men Imperatoren var ingen match for uhyret.
All deres rikdom og makt,
er ingenting sammenlignet med en jegers vrede.
Og det er Inevitable som vil lede an over Dregmorr-havet og forbi.
Til alle uhyrene ligger på havets bunn!
Kaptein!
Kom deg tilbake på skipet.
Jeg kan ikke la deg gjøre det.
Du vanærer meg.
Som du vanærer alle jegerne før oss. Alle dem som døde som helter.
Ja, de var helter.
Men du kan være en helt og likevel ta feil.
Gi meg lansen.
Du var som en sønn for meg.
Men jeg kjenner deg ikke.
Jeg ga deg alt.
Jeg ga deg liv!
Du har lagt ned lansen din og tror det har gjort deg sterk.
Men du har vendt ryggen til dine egne.
-Jacob!
Jeg skulle gitt deg en større kniv.
Jegerne tok med uhyret til hjertet av kongeriket vårt.
For dronningen deres, for alt som er godt! Ta det!
Innta posisjon!
Gjør klar til å skyte!
Unna vei, pappskaller!
Stopp!
Gjør du dette, tar det aldri slutt.
Aldri mer uhyrejakt!
Umulig!
Bra jobbet, vesla.
Jeg er ikke ferdig.
Bøkene våre,
historien vår,
er en løgn.
Jeg tror ikke at uhyrene noensinne har truet kysten vår.
Det var en fortelling.
Fortalt av dem!
Hva?
I generasjoner har de lært oss å hate uhyrene
og sendt jegerne ut for å utrydde dem.
Og uhyrene lærte å frykte og hate oss,
og de kjempet tilbake!
Hvordan våger du å lyve om kongen og dronningen din?
-Du har ingen rett til å snakke! -Jeg har all rett!
Jeg kommer fra en lang rekke jegere som døde deres storslagne død!
Kongeriket ble betalt med deres blod
og deres blod!
Nok! General, gi kommandoen.
Denne krigen ble startet av kongene og dronningene som var før.
Og med hver eneste løgn vokste imperiet deres.
Nå står de på samme sted og forteller de samme løgnene.
For deres grådighet.
General!
Gjør slutt på det.
Gjør slutt på det!
Hør på henne!
Slipp uhyret løs!
Hør på barnet!
Nå er jeg ferdig.
Greit, Rød. Vi bør dra nå.
Hva gjør dere?
Avfyr!
Dronningen beordrer det!
General, skal vi ikke skyte?
Broren min var på Monarken, sersjant.
Og jeg vil vite hvordan krigen startet.
Gjorde det vondt?
Du skulle bare visst.
To liv ble reddet den dagen.
Én mann og ett uhyre.
Og derfra begynte verden å forandre seg.
Ingen skip seilte i Dregmorr-havet igjen.
Og mysteriene forble uforstyrret.
Jeg tenker ikke mye på det.
Rød er trygg, og jeg har alt jeg trenger her.
Jeg skal leve et storslagent liv.
Kaptein Crow er helten vår Han er havets siste skanse
Han stikker, skyter og dreper uhyrene Som aldri hadde en sjanse
Han stikker, skyter og henretter Med kanon, spyd og lanse
Og kutter hornet av uhyrene Som aldri hadde en sjanse
Så syng jegerens hyllest Med ihuga glød
For en jeger lever et storslagent liv Og dør en storslagen død!
Så løft glasset høyt For vår enøyde kaptein
Vi løfter glasset høyt Før vi synker som en stein
Kaptein Crow er en fryktløs mann
Han jager uhyrer dagen lang
De har bitt ham Og druknet ham
Og drept ham gang på gang
De har drept ham mange ganger før Men aldri vredens ild
Han vil jage dem til verdens ende Til alle er døde som sild
Så syng jegerens hyllest Med ihuga glød
For en jeger lever et storslagent liv
Og dør en storslagen død!
Tekst: Silvia Alstad