EN ORIGINAL ANIMESERIE FRA NETFLIX
Kan noen høre meg? Hvem som helst?
Jeg er så lei for det. Jeg mente det ikke.
Hvorfor hørte du ikke på meg?
-Taylor, jeg mente ikke… -Du drepte dem.
-Vi måtte finne mor og far. -De kommer aldri tilbake.
De er døde. Husker du ikke at du sa det?
Nei. Jeg…
Du bekymret deg ikke for oss, vel?
Min lille markblomst.
Mamma? Jeg trodde at du var død. Trodde at alle var døde.
Du må slutte, Hayley.
Hva…?
Vi er i flyten.
-Advarsel. Farlig lavt energinivå. -Hva skjer?
Jeg vet ikke.
Advarsel.
Sammenstøt.
Hayley?
Det går fint.
Hva skjedde, Loa?
-Energicellene er på 3 %… -Fint med en advarsel.
Det ble gitt en advarsel.
For å unngå forvirring i fremtiden, så betyr ordet "advarsel" at dere er advart.
Hayley…
Angående det du hørte i flyten. Du må prøve å forstå.
Jeg drepte alle vi er glade i.
Og derfor hater broren min meg.
-Det er lett å forstå. -Hva? Hvor skal du?
Ut.
Hva nå?
Energicellene er på 3 %. Ikke nok til en gangrunde.
Erstatninger må skaffes.
-Da drar jeg til energicellebutikken. -Energicellebutikker fins ikke.
Det gjør PPDC-rekruttsenteret.
Senteret? I Meridian?
Ja. Vi er ved bygrensen.
Energiceller lagres i senterets fjerde underetasje.
Da bør jeg vel takke deg.
For å ikke miste målet av syne, å komme trygt til Sydney?
-Om du syns det er nødvendig. -Vet ikke hva som er det, rett, smart…
...eller broderlig.
Leter du etter råd? Familierådgivning kan ikke programmeres.
Selvsagt ikke.
-Da drar jeg vel til rekruttsenteret. -Jeg viser vei.
Nei. Jeg har vært der før.
Men Meridian ligger i ruiner.
Du må følge noen landemerker for å…
Jeg snakker til meg selv.
FORSIKTIG MANUELL UTLØSNING
Jeg trodde aldri vi ville komme tilbake hit etter… du vet.
-Etter at vi så vidt unnslapp i live? -Ja. De siste dagene var ille.
Loa sier at PPDC-senteret kanskje har energiceller.
-Håper jeg finner det. -Finner det? Du bodde jo der før.
For seks år siden.
Jeg vet bare at det er ved elva. Trenger virkelig din hjelp.
Det er virkelig ikke sånn jeg husker Meridian.
Det var alltid så rent, og… Ikke sant?
Og folka her var så hyggelige.
De folka der, som ikke klarte å rømme, hadde ingen andre enn seg selv å takke.
De tiltrakk seg monstrene ved å være her.
Hører du hva du sier?
Du klandrer folk for det kaijuene gjorde mot dem.
-Hvem sin feil er det, da? -Kaijuene!
Det er ikke det samme, og det vet du.
Du drepte ingen, Hayley.
Jeg kunne like gjerne det.
Hva nå? Har vi gått oss bort?
Nei, jeg bare… Jeg kjenner alle gatene ved senteret.
Vi må være på feil side av elva.
Der. Hører du det? Elva er den veien.
Senteret er på den andre siden. Jeg skal få oss dit. Ikke noe problem.
Ikke noe problem? Ok.
Hold deg bak meg.
Kom igjen!
-Gå ut bakveien. Vi møtes der. -Nei, Taylor!
Løp!
Hei!
-Taylor! -Dra til parken, Hayley!
Jeg er rett bak deg!
Hayley?
Taylor, jeg er her!
Du klarte det. Takk og lov. Det var nære på.
For nære på. Jeg tror jeg fant broen.
Det der er ikke en bro.
Er det en kaiju, egentlig?
Ikke innbill deg noe, gutten min. Den der er vår. Du får tidsnok din egen jaeger.
Beklager at vi gikk glipp av pilotsertifiseringen. Hvordan gikk det?
-Klarte det med glans. -Selvsagt. Jeg er stolt av deg.
Takk.
Går det bra med deg?
Ja.
Men hva er det med Hayley?
Hun trodde du skulle bli med hjem i dag. Hun savner virkelig broren sin.
Du hørte det, altså?
Stol på meg. Jeg ville heller dratt hjem med deg.
Hvorfor gjør du ikke det, da?
-Jeg må fullføre dette. -Men du besøker oss aldri, jo.
Du aner ikke hvor utrolig tøft det er her.
Du kunne ha ringt. De har vel telefoner?
Det har du helt rett i.
Og nå får jeg ringe også, siden jeg er så dyktig.
Da forventer jeg at du er klar til å snakke hver kveld.
Det skal jeg være.
Taylor?
Taylor!
-Hva er så morsomt? -Jeg sa jo at jeg skulle få oss hit.
La oss ikke ta samme vei tilbake.
STILLEHAVSFORSVARET
Hvor langt ned?
Fire etasjer.
Håper vi finner det, ellers må vi lete etter en energicellebutikk.
-En hva for noe? -Glem det.
Energicellene ble ordnet i testlaben. Hvor enn den er.
-Vet du ikke det? -Kadetter hadde ikke adgang.
-Jeg leter her. -Møt meg her om ti.
Endelig.
Hei…
-Der er du jo. -Se her, Taylor.
En energicelle. Ja! Perfekt.
Ja, men nei. Ikke det. Dette.
Fortsett å se.
Hva er det?
-Et barn? -Ja.
Jeg tror at energicellen har holdt ham i live.
Hva pokker drev PPDC med her nede?
Ikke sant. De etterlot ham her.
-Vi må få ham ut. -Vi vet ikke om han overlever utenfor.
Det må vi ta sjansen på.
-Vi kan ikke… -Jeg etterlater ham ikke for å dø!
Dette handler ikke om Skyggebekkenet.
Vi kan ikke forlate ham.
Hvordan kommer vi oss inn?
-Det lokker skapningene ned hit. -Vær så snill.
-Ok, men vi må være raske. -Greit. Skjønner.
Gå bakover. Det er bra.
Her kommer de.
Igjen!
Fortsett å prøve!
Det går fint.
Jeg skader deg ikke.
Kom igjen.
Vi må dra.
Jeg har ham!
Til den andre døren!
Taylor!
Går det bra?
Han er for svak til å løpe.
Hei, småen. Ikke bekymre deg for de der. Vi får deg ut.
Vent. Her.
STILLEHAVSFORSVARET
Løp!
Vi kan ikke løpe fra dem.
Hjelp!
Hva gjør du?
-Den store kaijuen spiser sånt. -Ja, da spiser den oss også.
Den store kaijuen så ut som en jaeger.
Jeg vet ikke hvordan, men jeg tror den kan være begge deler.
Verden har liksom gått av hengslene. En liten kaiju, en jaeger-kaiju og ham.
Vi har i det minste hverandre.
Og denne.
Knust? Virkelig?
-Da finner vi en annen. -Vi overlevde knapt denne gangen.
Jeg vet det. Men vi gjorde det.
Jeg hadde ikke overlevd i dag uten deg.
Og jeg hadde ikke overlevd de siste fem årene uten deg.
Tekst: Fredrik Island Gustavsen