EN ORIGINAL ANIMESERIE FRA NETFLIX
-Sig det ikke. -Hvad?
Måske…
Jeg ved ikke. Sigt mere mod højre?
Virkelig? Loa, du er vel helt vild for at komme med et råd?
Ja. Skynd jer at blive bedre.
Kan du ikke skrue ned for scanningen, så jeg kan fokusere?
Nu vi er i gang, har du så et råd, Dreng?
I er så hjælpsomme.
Sådan!
Det var så lidt. Det er nok træning for i dag.
Du vil takke mig, når jeg spidder den næste kaiju, der vil æde os.
Loa, om det i går…
-Hvad sker der med dig? -Kan du være mere præcis?
Okay.
Af alle de jägere, vi så, gik du i stå ved synet af Horizon Bravo.
-En arkiveret fil blev åbnet… -Ved et uheld, ja.
Den køber jeg ikke. Hvad var der med jägeren eller besætningen?
Jeg har ikke mere at sige.
Kom nu, Loa.
Der er noget galt. Jeg mærkede det.
-Du kan sige det til mig -Taylor, kom og se.
Se, hvad han gjorde.
Han tegnede sig selv.
Er det dig? Så høj som et højhus?
Han bor jo øverst i en jäger.
Hør efter. Jeg har fuldført analysen af det indgående signal.
-Hvem udsender det? -En jäger, model og serie ukendt.
Hvad? Er der en jäger mere?
-Hvor? -I Clayton.
Det er 17,01 km nordøst herfra.
Så må vi derhen nu.
Nu skal vi ikke være dumme.
Sidst vi løb mod PPDC, fandt vi Shane i stedet.
Vi finder måske piloter.
Hvor blev signalet af?
Det sender med mellemrum og kommer igen om 60 minutter.
En time?
Advarsel. Skud affyret.
ADVARSEL
Dreng, spænd dig fast.
Øst, fire grader.
NAVN: MEI ALDER: 19 (ANSLÅET)
HØJDE: 167 CM
FORSVIND
Mei?
Seriøst? Skyder du på os?
Jeg henleder opmærksomheden på den diskrete besked.
FORSVIND
Hvad gør du egentlig her?
Jeg er til fods. Clayton lå nærmest. Regn det selv ud.
Vent lige. Troede du, vi forfulgte dig?
Det her ligger ikke på vejen til Sydney.
En jäger sender et nødsignal fra byen.
-Har du set den? -Måske.
Men vil I lede, går I til fods. Den mech skal ikke tiltrække kaijuer.
Jeg viser jer ud.
TRAPPE - JUKEBOKS
Hold da op. Lyset virker stadig.
Strømmen blev ikke afbrudt i denne bydel.
Hvis der ikke er andet, så er døren der.
Du er ikke så hård, som du vil have folk til at tro.
Efter det, du har været igennem, hvorfor så være alene i en øde by?
Lige nu, prinsesse, er den ikke øde nok.
Vent.
Jeg har ingen mad, men … hvad med noget kakao?
-Har du kakao? -Virkelig?
Jeg troede, jeg huskede smagen, men nej. Ikke tilnærmelsesvis.
Endnu en grund til at hade Det Sorte.
Dreng, kan du lide det?
Det var vist et ja, men den her er min.
Mei, du ved godt, hvordan man gør.
Mei, altså.
Dreng, nej!
Undskyld, Mei. Jeg slukker den.
Nej, lad den spille.
Det er ikke hver dag, vi ser nogen høre musik for første gang.
Kan du lide lyden? Hvad med at danse? Vil du prøve? Man gør sådan her.
Nej, det kommer ikke til at ske.
Er du bange for, at dine flagrearme og karatespark skræmmer drengen?
Virkelig?
Se her.
-Kom nu, Mei. -Nej.
Kom så!
Hvor mange år har jeg spildt på dig?
Jeg skulle have efterladt dig på gaden.
Dræb eller bliv dræbt.
Nu er du min.
Kakaobaren er lukket.
Vi kommer tilbage efter Atlas, så få ingen gode idéer.
Du kom ikke hertil ved et tilfælde, vel?
Caféen betyder noget for dig.
Jeg vil ikke tale om det.
Fint, men jeg har ret. Jeg har set det.
Skide tankekobling.
Sig det. Hvorfor kom du i virkeligheden hertil?
-Det er mit hjem. -Kommer du herfra?
Det tror jeg.
Det har altid virket bekendt, men…
…det er svært at vide, hvad Shane opfandt.
Så du håber, at du ved at være her kan finde frem til sandheden?
Jeg ved ikke, hvad jeg håber.
Når du er klar.
Kom nu, bliv sammen med os.
Hunter.
Taylor.
Far gav mig de her, da jeg blev jägerpilot.
Jeg ville give dig dem, når du blev udlært.
Pas på dem for mig, til vi kommer tilbage.
Og kommer I ikke tilbage?
Intet kan holde os væk fra jer.
Aldrig nogensinde.
-Lover du det? -Jeg sværger.
Bare rolig. De kommer tilbage.
Det gør de altid.
De nåede kun hertil.
-Hvad skete der? -Det ved jeg ikke.
-Men vi må ind i det cockpit. -Nej. Hvad hvis…
Stop. Okay?
Lugen er åben. De kom ud.
Jeg er sikker på, de kom ud. Vi må se, hvad der er derinde.
Vær hilset, Mei. Er du faret vild?
-Jeg søger oplysninger? -Om?
Mig. Jeg har minder fra caféen dernede, men jeg forstår dem ikke.
Jeg kan ikke hjælpe dig.
Kan du ikke opkoble mig og kigge ind i min hjerne?
Sådan fungerer koblingen ikke. Beklager, Mei.
Jeg ved godt, at brudstykker af minder kan være bekymrende.
Ja. Tak.
Hold da op. De brugte ikke al ammunition, før de blev nedlagt.
Jeg går ind først.
Hayley, det er okay. Kom.
Hunter kæmpede til det sidste.
BESKED
-Der ligger en besked. -Fra mor og far?
FIL NR. 001
Pilot Ford og Brina Travis ombord på Hunter Vertigo.
Kampene er hårdere. De her kaijuer er anderledes.
De er mere … jeg ved ikke. Intelligente. Beregnende.
Men vi er færdige her.
Vores sidste atombombe sad fast i røret, så…
Denne jäger kan ikke kæmpe videre.
Vi er nødt til at forlade den. Vi finder et køretøj og tager til Sydney.
Vi efterlod overlevende på Base 29 samt vores egne børn.
Skid på reglerne, general Rask. Bare hent dem, ikke?
Kommer vi ikke tilbage, så fortæl Taylor og Hayley…
Fortæl dem, vi prøvede.
Og at vi elsker dem.
Ford, vi må afsted.
Nu!
-Brina! -Ned!
Dreng, det var vores mor og far.
De kan være nået frem, ikke, og blev måske forhindret i at sende hjælp.
Jeg kan ikke blive her længere.
-Vi må afsted. -Ja.
Det er klart.
Copperhead!
Nej!
Hayley?
Hayley!
Dreng, bliv hos hende.
Jeg er lige her! Kom og tag mig!
Mei!
Ind i Atlas! Hurtigt!
Dreng!
Rolig.
Det er okay, Dreng. Det er bare mig.
Det er okay.
Tak…
…for det, du gjorde.
Bered dig, Copperhead!
Lad os se, hvad du synes om det.
Hunter Vertigo til Atlas Destroyer.
-Hayley? -Få Copperhead herhen.
Jeg fik frigjort atommissilet.
Hvad gjorde du?
Vi kommer.
Så løber vi!
Root, armér våben.
Root!
Root?
Taylor, der er ingen AI. Hvordan tænder jeg den?
Gulvpanelet til højre for dig. Fart på. Vi er der næsten.
Sådan.
Hayley, gør det nu!
AFFYR
Sådan!
Ja!
Stop!
Hold op med det, Dreng!
Bare slap…
Slap nu af. Vær sød.
Måske bliver du … normal igen.
Vil du fortælle, hvor I fandt ham?
I Meridian.
Og jeg som troede, vores egne stod bag det her.
En hjemmebygget kaiju? Det tror jeg ikke.
Det betyder, at Forløberne kan skabe kaijuer, der ligner os.
Søstre.
Kaiju-messiassen er kommet.
Tekster af: Pia C. Hvid