Fiktion inspirerad av verkliga händelser
DROTTNING MARGARETA
Margareta Valdemarsdotter har enat Danmark, Norge och Sverige i en union -
- som hon egenhändigt styr genom sin adoptivson kung Erik.
För första gången på evigheter råder fred mellan de nordiska länderna.
Vi skapade Den Nordiska Unionen. Vi kom överens och skapade den i fred.
Hur lyckades det efter hundratals år med blodigt krig?
Det var tron på att vi i Norden är förbundna.
Fred, Ers Majestät, det kan vi enas om.
- Men ska vi nu samla en hel här? - Ja, Asle Jonsson!
En unionshär så stark att tyskarna inte vågar angripa oss.
Till våren blir min son kung Erik förlovad med prinsessan Filippa av England.
Med en samlad unionshär kan vi uppnå en militär allians med England.
- Då vågar ingen gå i krig mot oss! - Och vad begär de i gengäld?
Engelsmän behöver inte försvara oss. Norge har alltid försvarat sig självt.
Norska bönder mot tyska korsriddare? Ni blir slaktade. Ni kan inte slåss.
Herr Sparre, vi har just kastat ut tyskarna ur Stockholm åt er.
Vill jag minnas...
Det var danska soldater som kastade ut tyskarna ur Stockholm.
- Hur många trupper var det? - Jaså, Sjörövarna var trupper!
Mina herrar, för fem år sedan skapade vi unionen tillsammans.
Vi kunde sätta oss över gammal fiendskap och tänka på vårt folk.
Det kan vi göra igen. Tillsammans!
En så stor här är dyr, Ers Majestät.
Freden har gjort oss rika. Det har aldrig gått bättre än nu.
Vi har alla upplevt krig.
Brutalitet.
Förstörelse.
Ingen vinner på ett krig.
En unionshär ska försäkra oss om fred.
Jag bekostar 400 soldater, kyrkan 800.
Vad säger Norges riksråd?
Vad säger Sveriges?
Danmarks riksråd?
300 fotfolk, 50 riddare, 100 bågskyttar.
För freden.
Jag kan utrusta 100 fotfolk och 20 riddare.
200 fotfolk, 150 bågskyttar.
För unionen.
100 bågskyttar, 150 fotfolk.
150 fotfolk.
- 100 bågskyttar. - 250 bågskyttar!
200 fotfolk...
- Min drottning, var hälsad. - Tack, Roar.
- Jag har med mig kungen. - Var hälsad även ni, min unge kung...
- Våren har varit inbringande, ser jag. - Jag klagar inte.
Inte jag heller, om ni håller er till de tyska fartygen.
- Ett avtal är ett avtal. - Jag vill göra ett nytt avtal.
Visby. Inga fartyg ska ta sig oskadda till och från Gotland. Speciellt de tyska.
- Vill du spärra in Gotland? - Ja. Tyska Orden ska bort.
Har ni tagit kvinnligt byte?
Ja, vinternätterna är långa och kalla.
Henne tar jag med mig.
- Ursäkta? - Vi har kvinnofrid i unionen.
Att våldta kvinnor är förbjudet. Straffet är hängning.
Det gäller även sjörövare.
Hämta henne.
- Var kommer hon ifrån? - Fråga Tyska Orden om det.
Hon är svensk, men vi hittade henne på deras fartyg.
Jag tar med mig flickan, och du spärrar in Gotland.
Ska ske genast, min drottning.
Roar? Försök hitta en kvinna som vill av egen fri vilja.
Det skulle vara riktigt upphetsande har jag hört sägas.
- Här är du i säkerhet. - Följ med mig.
- Guds fred, Peder. - Min drottning.
Det är många soldater.
- Och svenskarna gav flest? - Ja, de var skeptiska som alltid.
Men Sparre är en klok man och har ordning på sitt manskap.
Vi är skyldiga Sparre ett stort tack.
Jag skulle önska att du hade varit med och sett allt, som jag har sett.
Allting växer. Städerna frodas. Det råder fred överallt.
Tänk på allt du har uppnått!
Vi, Peder. Vi har gjort det tillsammans.
Inga andra än du kunde samla unionen.
Men du litade på mig. Även när alla andra tvivlade.
Och utan dina lån hade de fått rätt. Vi skulle ha gjort statsbankrutt -
- innan jag hade hunnit samla någonting alls.
Ja, men du har fortfarande skulder.
Det låter du mig knappast glömma.
Var är Asle? Det norska riksrådet.
Jag har inte sett honom.
Prinsessan Filippa av England med följe.
Vilken ära att stå inför Den Nordiska Unionens berömda drottning!
Äran är helt på vår sida, sir Bourcier.
Kungen talar vacker engelska.
Till tillgivna prinsar och ädla riddare, måtte ni beväpnas med mod.
Allt gott till alla er, som kämpar för kärleken -
- och till alla ni älskare från detta och andra riken -
- som modet utbreder sig till.
Alla högaktade fröknar och älskade adelsfröknar -
- alla hedervärda kvinnor, visa, hövliga, tilltalande -
- erbjuder jag ödmjukt min lojala och uppriktiga förståelse.
Vilken vacker dikt!
Skål!
Astrid?
Där är Raberlin.
- Vår tyske handelsminister? - Ja.
Inget vin försvinner ur hans glas. Vad betyder det?
Det betyder att han arbetar.
Då ska vi hålla ögonen öppna.
Det är en strålande fest. Ytterst exotiskt.
Ja.
Astrid?
Jag ville bara...
Du är svensk, väl?
Det spelar ingen roll var vi är ifrån.
Vi är alla Guds maskrosfrön, som förs iväg av vinden -
- tills vi landar på främmande mark.
Och blommar.
- Sparre! - Min kung.
Vilken fest!
Och nu ska ni förlovas med England?
Tyskarna ska skrämmas ut ur våra bakgårdar.
När det svenska riksrådet inte själv klarar av det får vi hitta på något annat.
Låt oss inte förstöra festen med politik.
Ers Majestät har väl en hel del annat att hinna med i kväll.
Ers Majestät.
Varför kommer Norges riksråd för sent till kungens förlovningsfest?
Jag beklagar, men jag kommer direkt från Graudenz.
Låt höra, Asle.
Jag träffade en man där.
- En norrman. - En norrman i Graudenz?
Det var Olof. Kung Olof.
- Min son? - Ja.
- Asle, min son är död. - Ers Majestät, jag såg honom.
Olof dog för 15 år sedan.
Det var min kung, jag såg. Olof lever.
- Var är den mannen? - Jag tog honom med mig.
Är han här?
Nej, på värdshuset i Smedby. Mitt folk vaktar honom.
- Vilka vet om det här? - Bara ni och mina män, Ers Majestät.
Är det av en slump han dyker upp just vid Eriks förlovning med England?
Jag vet bara att min kung lever.
Du blir utnyttjad som en gagnelig idiot av Tyska Orden i ett angrepp mot oss.
Jag står här med öppna ögon och blottat hjärta.
- Ja, Malin? - Dansen kan inte börja utan er.
Jag kommer.
- Om ni ser honom, skulle ni förstå... - Asle.
För honom hit. Jag vill träffa honom i morgon.
Men låt för Guds skull ingen få höra om det här. Du håller tyst.
- Låt mig göra av med karlen. - Asles bön kan inte ignoreras.
Norge har just gett över 1 000 man till unionshären.
- Jag är rädd att det här går illa. - Jag är inte rädd för någon.
Stämmer ryktena att er son har dykt upp i Preussen?
- Vem har ni hört det av? - Alla talar om det.
Ni lyssnar väl inte på skvaller?
- Ät nu. Det blir en lång natt. - Sägs det att det är hennes äkta son?
Drottningens ende son, som dog. Kung Olof.
- Hennes ende? Hon har ju Erik. - Han är adopterad. Från Pommern.
Han är hennes systers barnbarn.
Sänk blicken.
Horor har vi haft många av. De åker fort ut igen. Gå och ät.
- Enligt ryktet slog hon själv ihjäl Olof. - Sin egen son? Varför det?
För makten. Han blev stor och ville bestämma själv.
Det skulle hon aldrig göra. Sådan är drottningen inte.
Tack! Förlåt.
Ärade drottning, tillåter ni en trogen tjänare att ställa en fråga?
Naturligtvis.
Är det något nytt om händelsen i Graudenz?
- Vilka händelser, käre Elvar? - De som alla talar om, Ers Majestät.
Att vår käre döde kung Olof inte alls är död.
Att min son Olof är död kan jag försäkra er.
Att en man från Preussen påstår sig vara min son är förräderi mot unionen.
Är det sant att han är här nu?
Han är på väg.
Mannen ska rannsakas rättvist i enlighet med unionens regler.
Alla är välkomna i morgon. Men nu spiller vi inte mer tid på det.
Låt oss fira min son kung Eriks förlovning. Skål!
Kan vi få en virelai?
- Ett öppet rättarting? - Alla vet om det. Jag har inget val.
- Vad händer? - Några försöker krossa oss.
Men de vet inte vem de utmanar.
Få Jakob att hålla ett öga på Raberlin.
- Ers Majestät tycks ha fullt upp. - Alltid.
- Det är sent. - Ers Majestät...
Tillåt mig att följa er till drottningens gemak.
Det vore en perfekt avslutning på en oförglömlig kväll.
Om ni följer mig till mitt rum blir jag i morgon kallad för en hora.
Om ni följer henne till hennes gemak, betraktas hon som en hora i morgon.
Eller en häxa som kopulerar med Djävulen själv.
Jag ser fram emot att inleda våra förhandlingar, käre Bourcier.
Vad hemgiften angår bör Ni ha mottagit vårt erbjudande.
Och med några få undantag förefaller den godtagbar.
- Strålande. - Vi har vissa invändningar.
När det gäller penningar kan vi foga oss.
Och i gengäld väntas vi foga oss i andra avseenden?
Tja...
Varken penningar eller egendomar tillhör er kungs viktigaste önskemål. Eller hur?
Ers Majestät har rätt. Men även ni har nog ett önskemål.
Nåväl... Vi vill ha en militärallians med England.
Om England angrips, träder vi till. Och vice versa.
Inte omöjligt. Min kung vill att hans dotter får arvsrätt till tronen.
Inte tal om. Jag kommer inte att riskera den nordiska suveräniteten.
Om kung Erik skulle bli sjuk -
- tillfaller Den Nordiska Unionen inte kungen av England.
- Inte ett särskilt högaktningsfullt svar. - Det är knappast förslaget heller.
Det blir svårt att komma överens, om vi inte får något i gengäld.
Ni ska få något i gengäld.
Vi kommer att återgälda er rikligt. Lita på mig.
Tillit. Ett stort ord i det här läget.
Vad menar ni?
Vi diskuterar en kungs äktenskap, när föregångaren kanske alltjämt är vid liv.
Oroa er inte för det. Erik är den obestridde kungen.
Inte om ni frågar norrmännen.
Det gör jag inte.
Den tyske mannen och Norges riksråd Asle Jonsson.
Mina herrar, välkomna till Kalmar.
Tillåt mig fråga efter ert namn.
Det vet du väl...
Och ni är?
Jag är kung Olof Håkansson.
Säg om det med handen på den Helga Skrift. I Gud den Allsmäktiges namn.
Vad är ert namn?
Jag är kung Olof Håkansson.
Ers Majestät.
Känner ni igen denne man?
Är det er son?
Min son dog 1387.
Ers Majestät.
Det är min kung som står där.
Tystnad!
- Asle, sätt dig. - Är unionen inte nådig och rättvis?
Hör vad han har att säga, innan han skickas till galgen...
Vi har hört nog. Drottningen har talat. En mor känner igen sin son.
Berätta om Esge Vind.
Berätta om sommaren 1387.
Det var soligt ute.
Jag... jag reste genom Skåne.
Sädesfälten...
Du var i Ystad.
För att övertala det svenska riksrådet att välja mig till kung.
Minns du det?
Berätta vad som hände på Falsterbohus.
Jag blev sjuk efter banketten och skulle inte ha druckit det vinet.
Min munskänk märkte ingenting, men jag var yr och ville upp på mitt rum.
Och då kom Esge. Esge Vind.
Han var rädd. De ville att han skulle slå ihjäl mig.
Esge Vind, som är död och inte kan gendriva denna vanvettiga historia.
Det inträffar ju lägligt.
Vem ville få Esge Vind att slå ihjäl dig?
Det vet jag inte.
Varför ska vi lyssna på den bedragaren? Drottningen har talat.
Esge Vind kunde inte döda sin kung, Jens Due, så han tog honom med sig.
- Vart? - Jag var fastkedjad.
Jag var fastkedjad i...
Det var en... spindel.
Jag hade en...
Alla tittar...
Jag...
- Det var mörkt. - Fortsätt.
De talade tyska.
- Tyskland? - Ja.
Jag vaknade på ett stengolv i ett kloster... kloster.
Nu talar han tyska. Alla hörde det. Han är tysk.
Jag har inte pratat på länge. Språket är borta...
Kungen var inspärrad i 15 år, Jens Due.
Vad är det här? Ni minns väl vem jag är?!
Sinne för dramatik får man erkänna att han har.
- Se på honom! Hör vad han säger. - Vi har hört nog av den bedragaren.
Tänk på vad du säger, Jens Due. Drottningen är där, och där är kung Olof.
Den enda sanne kungen här, han sitter på tronen där!
Vem är han? Vad?
Vem är du, som sitter på min tron?
Vem är du?
Du var tillfångatagen, säger du.
Hur kom du dig fri?
Det kom en man. Han befriade mig.
Vilken man var det?
Det var mörkt. Jag... Jag vet inte.
Han försvann.
Mannen försvann. Och vad gjorde du då?
Jag släpptes av... Jag släpptes av på ett värdshus.
Det var där jag träffade min kung.
Rannsakan fortsätter i morgon.
Varför dömde du honom inte?
En kung lämnar inte självmant sin tron, stum som ett sårat barn.
- Han påstår att han är kungen. - Jag måste reda ut det här.
Gör det, men häng honom först!
Han vållar kaos med sin blotta närvaro.
Kan vi få vara ensamma.
- Mor... - Det var ingen fråga.
När började du säga mig emot?
Förhandlingarna riskerar att bryta ihop.
Vi är inte tyranner. Vi hänger inte en man utan att veta vem det är.
- Hur som helst, tänk på unionen. - Det är det jag gör.
Jag måste veta vem som är min fiende, innan jag dödar vårt enda vittne.
Jag var i Ystad. Minns du det? Han var så nära oss.
Men jag red vidare. Jag såg honom aldrig död.
Du var tvungen att fortsätta. Riksråden skulle samlas.
Landet måste få en regent. Annars skulle allt falla samman.
Men jag såg honom aldrig.
Du kunde ha dragit dig tillbaka, tillsammans med din döde son -
- och se alltsammans gå i spillror.
Du gav honom en vacker begravning.
Ja.
- Allt väl, Ers Majestät? - Ja, Sparre.
- Och ni? Njöt ni av spektaklet? - Nej, jag fick nog.
För mycket prat för min smak.
Karossen står klar. Kistan lyfts på nu.
Åh, nej...
Vi ska kanske bara låta honom resa, så att här blir lugnt.
- Allt i sin ordning? - Ja.
- William, min vän. - Ers Majestät.
Våra förhandlingar bör uppskjutas tills ni har rett ut trådarna i ert rike.
Res inte härifrån!
Prinsessan och hennes far kan inte utsättas för den här oredan.
Jag kommer förstås att tacka er givmilt om ni stannar några dagar.
Vill ni ha mark, ska ni få det. Vill ni ha pengar, ska vi betala.
Ni kommer inte att ångra det, om ni väljer att stanna.
Fem dagar.
- Gud välsigne er, Bourcier. - Vi får se.
Filippa...
Erik!
Jag vet att det är mycket som händer, men var inte orolig. Jag lovar...
Ers Majestät... Raberlin har rest.
Har han rest?
Till Tyskland.
Du ska iväg. Ta reda på vad Raberlin vet om det här.
- Hitta Roar. - Roar?
- Sjörövaren. Ta med dig honom. - Piraten? Piraten Roar?
Du ska till Tyskland. Du kommer att behöva honom, Jakob.
Raberlin har rest.
- Har han tänkt ut allt det här? - Inte ensam.
- Tillsammans med tyskarna? - Kanske.
- God afton, riddare. Har du ridit vilse? - Jag önskar att jag hade det.
- Vad står det? - Kan du inte läsa?
Din drottning ber dig följa med mig till Tyskland och hitta en tysk förrädare.
- Vi två? - Tyvärr.
Jag ska inte till nåt jävla Tyskland.
Då förråder du din drottning. Och jag slår ihjäl dig.
Tänker du rida rakt in i Tyska Orden?
- Vadå för? För att bli hängd? - För min drottning.
Det är en lång ritt. Klarar en piratröv av den?
Vi får väl se.
- Astrid? - Ja. Ers Majestät?
- Har du funnit dig till rätta? - Ja, Ers Majestät. Tack.
Du ska tjäna i kungens gemak och berätta för mig hur han mår.
- Ni kan gå. - Tack, Ers Majestät.
- Godnatt. - Sov gott, Ers Majestät.
- Förlåt. - Nej, stanna.
"Som maskrosfrön på väg i vinden..."
Jag var visst lite...
...poetisk den kvällen.
Och full.
Men ni har ju rätt.
Vi är båda förda hit.
Jag kommer från Pommern.
Jag hette Bogislav.
Men när min mor hämtade mig hit, kallade hon mig Erik.
För att svenskarna skulle älska mig och välja mig som kung.
Lustigt, väl?
Vill du sitta vid mitt bord sen?
- Du har kallat till möte? - Jag måste få veta vad som hände då.
Det har de redan berättat. Varför har vi inte talat om det här på förhand?
- Mina herrar. - Ers Majestät.
- Vad handlar det här om? - Ni var med min son Olof när han dog.
Må hans själ vila i frid. Ja.
Jag vill att ni ska tala om för mig precis vad som hände.
Han blev sjuk?
Efter banketten blev han blek och var nära att ramla när han skulle resa sig.
Munskänken märkte ingenting.
- Fortsätt. - Fick feber och förlorade medvetandet.
Och två dagar senare meddelade Esge Vind att kungen var död.
- Vilka skötte honom de två dagarna? - Esge Vinds tjänstefolk.
Tillkallades en läkare?
Inte? Varför krävde ni inte att Olof fick läkarvård?
Pesten, Ers Majestät. Vi vägrades tillträde. Alla var rädda för smittan.
Er kung låg för döden!
Insinuerar Drottningen, att vi hade med hans död att göra?
Jag vill veta vad som hände den dagen när min son dog, Jens.
Vem av er såg kungen död innan han lades i kistan?
Alla fruktade vi pesten, Ers Majestät. Vi litade på Esge Vind.
- Så ingen såg honom död? - Denna underton av anklagelser...
...mitt i en absurd situation -
- förorsakad av en mor, som inte känner igen sitt eget barn.
Jag hade en son.
Hur många har du egentligen?
Du känner nog inte igen alla horungar du har spritt ut i Norden.
Ni lät min son dö mitt för näsan på er.
Och ni gjorde ingenting.
Ni tappar kontrollen, Ers Nåd. Vreden ska hjälpa er, inte tvärtom.
Drottningen tror väl ändå inte att han är hennes riktige son?
- Jag är hennes riktige son. - Självklart.
Ers Majestät. Sparre. Fint att se att kungen bibehåller sin stridskonst.
- Var det allt herr Due ville säga? - Nej, jag ville visa min medkänsla.
Med vad?
Det som hände i tronsalen. En stor kung förtjänar inte en sådan förödmjukelse.
Tack för medkänslan, men det är nog inte bara därför du är här.
Drottningen tycks vara fullkomligt besatt av tanken på att Olof inte är död.
Jag föreslår att du håller dig för god för att sprida skvaller.
På sätt och vis förstår jag drottningen. Att förlora ett barn är förfärligt.
Men lyckligtvis fick hon sig snabbt en ny son.
Och det måste väl inge er en viss osäkerhet.
Om hon så lätt kunde ersätta sin legitime son -
- kan hon väl lika lätt ersätta er?
Ska jag tro på min mor?
Den största och frommaste regent som Norden någonsin upplevt.
Eller på en dansk adelsman, mest känd för girighet och ränksmideri?
Det är ett svårt val, Jens Due.
Tänk på saken, Ers Majestät. Mitt erbjudande om hjälp står fast.
Vreden, Ers Majestät...
Använd er av vreden.
Min mor och Peder har lärt mig att aldrig lita på adeln.
Jag är också adeln.
Kom...
När du stod där hos honom... Olof i sängen? Vad tänkte du?
- Margareta... - Ingen såg honom död.
Jag förstår att du fortfarande bär på en stor sorg.
Men det finns några som försöker utnyttja det här.
Det är några som vill förhindra alliansen med England.
Jag kan inte döda honom.
- Vi kan smuggla honom till Bergen. - Du har inlett ett öppet rättarting.
Hela Europa följer det. Ser det inte konstigt ut, om han plötsligt är borta?
Och norrmännen? Vad skulle de göra? Och Bourcier?
Du och Erik har hela Nordens stöd. Ni har folkets förtroende.
Vill du förlora det?
Nej. Men det här gör mig svag.
Ja.
Kom ihåg att vi är i fiendeland.
Inga varma hästar. Raberlin är inte här.
Har du sett en man i en vagn med två hästar?
Han reste nog ensam.
Hästarna är varma. De måste vara i närheten.
Vilka kom med de hästarna? Var är de?
- Vem är du? - Vad?
- Papper. - Papper? Javisst.
- Glöm inte att vi är i fiendeland. - Rikta den där åt ett annat håll.
Nå...
Vet du vart mannen skulle?
I dag under förhöret. Om han erkänner sig som bedragare utsänd av tyskarna...
- Varför skulle han göra det? - För att få behålla livet.
- Bli erbjuden kungligt beskydd. - Han är landsförrädare.
Han får sitt straff. Men han lever.
Du försöker rädda hans liv, men vi kan inte visa sådan svaghet nu.
- Det vore en rättfärdig dom. - Tror du att han är din son?
Är det därför du inte vill slå ihjäl honom?
Om han erkänner inför alla att han är en bedragare -
- tvivlar ingen på vem som är äkta kung och borde sitta på tronen.
Då är den din.
Och rättartinget kan avslutas.
Till och med Norge måste böja sig, om han erkänner.
Och du då?
Kommer du att få frid?
Ja.
Jag får också frid.
Och förhandlingarna med Bourcier kan fortsätta.
Jag går ner och erbjuder honom det här.
Jag följer med.
Det är jag som utfärdar kungligt beskydd.
Mor...
Minns du mig nu?
Jag kan inte rädda dig.
Men det kan du själv.
Vid förhöret i dag måste du säga att du inte är kung Olof.
Att Tyska Orden har tvingat dig att uttala dina lögner. Att du ångrar dig.
Du blir dömd. Du får ett straff.
Men du lever. När allt har lagt sig, kan domen lindras.
- Då får du hellre döda mig. - Det är din enda chans.
Jag har suttit inspärrad i 15 år. Jag vet vem jag är.
Och jag ska ha min rättfärdighet.
Du kan inte vara min son.
Förstår du det?
Du kan inte komma här...
...efter 15 år!
...och påstå att du är min son.
Min son är död!
Mor...
Jag är kung Olof Håkansson!
Krönt kung av Norge och Danmark och rättmätig arvinge till Sverige!
Jag vill inte spärras in som ett djur av en valp som sitter på min tron.
Hör du? Jag ska få min rättfärdighet.
Alla som har trampat på mig ska brinna i helvetet!
Hör du det, din lilla råtta? Du ska brinna i helvetet!
Jag söker ditt ansikte.
Ditt ansikte, Herre, frågar jag efter.
Herre, min Gud, lär mitt hjärta var och när det ska söka.
Var och hur det hittar dig.
Herre, om du inte är här, var kan jag söka efter dig när du är borta från mig?
Men om du är överallt -
- varför ser jag då inte din närvaro?
Vad är det?
Det är Erik.
Han oroar mig.
Jag är rädd för vad han kan hitta på, om vi inte snart får slut på det här.
Erik är ung, men han är inte dum.
Han är otålig.
Han är sårad.
Jag tror att han är redo att göra saker.
Malin!
Hämta Astrid.
Berätta lite om Erik. Vad försiggår i hans gemak?
Jag vet inte.
Har han talat med någon?
Var inte rädd, Astrid. Du hjälper din drottning som har räddat ditt liv.
- Han talade med Due. - Om vad?
Jag hörde inte allt.
Det är viktigt att du talar om för mig precis vad du hörde.
Det var något om några förhandlingar.
Erik sa att han visste vad det var Bourcier ville ha.
Mer vet jag inte.
Det är bra, Astrid.
Leta rätt på honom och säg att jag vill tala med honom.
Jag säger ingenting om dig. Jag vill bara tala med honom.
Jag är rädd att han inte är här.
Var är han?
Fascinerande skapelser, dessa rovfåglar.
Jag har ett förslag, sir Bourcier.
Medan min kära mor har annat att göra, kan ni och jag fortsätta att förhandla.
- Bör vi inte vänta? - Det är ju kungens bröllop.
Då är det naturligt att det är kungen som förhandlar.
Naturligtvis. Men jag skickades hit för att förhandla med drottningen.
Min mor är inte sig själv just nu. Hon är förvirrad.
Det är min plikt att tillvarata hennes intressen.
Jag vet att ni diskuterade arvsföljden med min mor.
Ni vill att Filippa och hennes familj ska få en hög ställning i Norden.
Ni är en mycket förnuftig man.
Ers Majestät...
Så...
Låt oss börja.
Nåväl. Det lätta först: Om Filippa föder en son...
Min kung...
Goddag, mina herrar.
- Bra idé med lite avkoppling, Erik. - Jag ville umgås med våra gäster.
- Låt oss då jaga, hellre än att prata. - Ja, låt oss.
- Ge mig ditt sigill. - Vad?
- Ditt sigill. Ge mig det. - Mor...
Du har ingen rätt att lägga dig i arvsföljden.
Det du vill ge bort är inte ditt.
Du har lånat det. På min nåd.
Kom.
Ska jag be vakterna känna igenom dina kläder? Inte? Låt mig då få det nu.
Tack.
Nu jagar vi!
Hon är barnbarn till en falk som jag fick av min far.
Hon är vacker.
Förhandlingarna har alltså tagit en ny vändning...
Hon har dödat hundratals gäss.
Kungen har just lovat mig arvsrätt.
Så kommer det inte att bli.
Om jag inte hade råkat upptäcka det -
- skulle du ha gett hela Norden till kung Henrik av England.
Våra barns och alla kommande generationers framtid.
- Drottningens vacklan drabbar oss alla. - Hur kunde du gå med på det?
Vi måste få ett avtal med engelsmännen. Vi står svaga mot Tyska Orden.
Det vet jag väl.
Inga förhandlingar har ägt rum sedan den falske Olof dök upp.
Nej. Och ni har inte gjort det lättare för mig nu. Bourcier har höjt priset.
Vi får alla betala om avtalet ska gå i lås.
Det här...
Det handlar inte om pengar.
Du kan köpa Bourcier här och nu, men sina krav står han fast vid.
- Och när kung Henrik får höra... - England behöver oss också.
Vill de ha en union i upplösning? Vi vet inte ens vem som är kung.
Ers Majestät...
Alla pratar. Alla har ögonen på oss.
Vem är just nu unionens kung i Europas ögon?
Jag beklagar att det har dragit ut på tiden.
Jag hänger mannen.
Den anklagade är förvirrad -
- och känns inte igen av den kvinna som han påstår är hans mor.
Jag känner väl igen min egen kung! Guttorm känner också igen honom.
- Lugn, Asle. - Sätt dig. Vi har hört tillräckligt.
Sluta!
Här tar det slut. Och jag ska nu...
Enligt ryktena dödade jag mitt eget barn.
Det skulle jag aldrig ha kunnat göra.
Nej. Det skulle du inte.
Men du kunde göra det.
Du gav Esge Vind det uppdraget.
Men du lyckades inte med det.
Jag gav dig det du behövde. Eller hur?
Du kunde aldrig ha skapat fred med Olof.
Svenskarna skulle inte ha accepterat honom. Han skulle splittra Norden.
Och det vet du, Margareta.
Norden skulle ha blivit ett slagfält.
Jag måste vara ensam med honom.
- Det kan du inte. - Jag ska vara ensam med honom.
- Jag kan inte smuggla in dig dit. - Smuggla ut honom då!
- Hit till kyrkan i natt. - Jag ber dig...
Hur vågar du be mig om något som helst?
Efter allt vad du har gjort.
Jag gjorde det för dig.
Tänk på alla de söner vi har skonat på slagfältet.
Tänk på alla de familjerna.
Kanske gjorde du det bara av rädsla för att förlora allt du har uppnått.
All den rikedomen.
All den makten.
Så är det inte.
Vem hade trott att du skulle bli en så stor man?
Du var en obetydlig kateket.
Som jag tog med mig. Och jag befordrade dig.
Och det ångrar jag nu.
Men det är för sent.
Eller hur?
För honom till kyrkan i natt.
Goddag, Raberlin. Vad gör ni på vägen till Malbork?
- Affärer. - Vad för slags affärer?
Jag köper och säljer varor. Det är inte förbjudet att handla med tyskarna.
Och vad gjorde ni i Kalmar?
Sluta! Sluta! Jag ska nog...
Vad vet ni om mannen som kom dit?
- Kung Olof dök plötsligt upp. - Var dök han upp?
Nej, nej, låt bli! Han hölls gömd i ett kloster.
- Ett kloster? Var då? - I Rügen.
Jakob?
- Ett brev till den tyske stormästaren. - Raberlin är sändebud.
Olof Håkanssons ankomst förlöpte enligt planen.
Drottningen vacklar. Förhandlingarna med England har gått i stå.
Jag är nära att vinna kung Eriks tillit. Han är ung, lätt att styra.
Gör trupperna redo för avfärd.
Er Johan Sparre.
Tyskland erövrar hela Norden. Kvinnan vill roffa åt sig allt.
Åt helvete med henne. Alla förbannar henne.
- Vem talar ni för? - Alla tyskar.
Och alla förnuftiga män i Norden.
Hon är en häxa.
Jag kallar till rättarting och dömer honom genast själv.
Det är det enda ni kan göra.
Absolut, men vi måste ha med oss både kyrkan, adeln och folket.
- Och Asle och Norge. - Vi kan inte vänta längre.
Ni får inte framstå som en försmådd tyrann.
Folket ska se er som den store, rättmätige kung som ni är.
Drottningens naturliga efterträdare.
Hur ska du få med Norge på något som helst?
Om Kungen tillåter det... Låt mig tänka på saken.
Du får till i morgon på dig. Annars dömer jag honom ändå.
Ja.
Det är bra.
Till dig.
Till mig?
Be för våra synder.
Nu och i vår dödsstund. Amen.
Du glömde mig.
Jag försökte.
Vad har de gjort med dig?
Jag väntade på dig. Varje natt väntade jag på dig.
Varje gång någon gick förbi fönstret hoppades jag att det var du.
Men jag visste ju inte...
- Jag visste det inte. - Jag vet inte vem jag är längre.
Jag vet inte vem jag är längre.
Låt mig få se på dig.
Berätta om mannen som frigav dig.
Tror du att det var han som försökte slå ihjäl mig då?
Nej, det var inte han.
Skulle du känna igen honom, om du fick se honom?
Tänk efter. Alla som står oss nära är här.
De har varit i salen.
Jag har inte sett honom.
I morgon, vid förhöret...
...så tittar du noga på alla. Försök få syn på honom.
Inser du konsekvenserna av det du gör?
- Ja. - Och Erik, då?
Det är nu din ställning kräver att du står bakom mig, vad jag än beslutar.
Astrid, ta det lugnt.
Astrid, Astrid. Se på mig.
Stanna här. - Ja?
Förfärliga nyheter, min kung. Malin?
Drottningen tillkännagav i morse att tysken är hennes äkta son.
Vad?
Vi har ett nytt vittne.
- Vad är det för ett vittne? - Det kan nog sätta punkt för allt.
Bra.
- Vi måste bara prata om henne där. - Astrid?
Er mor låter flickan spionera -
- medan hon planerar att avlägsna er från tronen.
Är det sant?
Har min mor bett dig spionera på mig?
Svara!
Malin.
Upp med dig, hora.
Jag var med när er mor sa åt Astrid att förföra och spionera på Ers Nåd.
Har du sett Sparre?
Har du sett honom vid något av förhören?
Han har inte varit här.
Välkommen.
Hennes Majestät inleder själv dagens möte.
Jag ska ställa några frågor som bara den äkta Olof kan svara på.
Först inkallar jag ett vittne.
Det kommer säkert att kasta ett nytt ljus över fallet.
Hildur?
Vad är ditt namn?
Hildur Eiriksdóttir.
Vilken är din relation till den anklagade?
Jag var amma åt hennes majestät, när hon fick sin son Olof.
Kan Hennes Majestät bekräfta det?
Kan Drottningen bekräfta det?
Ja, det kan jag bekräfta.
Mannen, som sitter där på stolen...
Är det kung Olof?
Nej, det är inte han.
Hur kan du veta det?
För att jag har lärt honom allt han kan.
Jag lärde honom spela rollen som den döde kungen.
Jag lärde honom vaggvisan.
Hur kan du ljuga om det? Hildur? Vad menar du?
Har vittnet något mer att tillägga?
Hur har de fått dig till det, Hildur?
- Gud kommer att straffa dig, Hildur! - Vi är redo att avkunna dom.
- Peder? - Hildur ljuger.
Hon fick inte tala sanning. Det inser ju alla.
Alla inser nog att det här har gått för långt. Vill du fortsätta?
- Jag inkallar ett vittne. - Vem?
Johan Sparre.
Johan Sparre?
Har någon av er sett Sparre vid något av förhören med Olof?
Nej, Ers Höghet, men han har ju...
Olof såg mannen som befriade honom.
- Varför har Sparre inte varit här, tro? - Du avslöjar ditt vanvett för hela hovet.
Kalla in honom. Låt oss höra vad han har att säga.
Skulle jag tro mer på den bedragaren än på det svenska riksrådet?
Sparre hade så mycket mer makt under den tyske kungen.
Han har aldrig varit på vår sida.
Han vill förstöra unionen inifrån.
Du förstör unionen.
Du är så förblindad av din egen smärta att du inte kan se klart.
Om jag så hade släpat in en åsna här nu -
- skulle du tro att det var din son.
Låt oss få domen avkunnad.
Jag svär...
Jag svär vid min far, kung Valdemar Atterdag...
...att det här är min son.
Du har själv sagt att han inte är din son. Alla härinne har hört det.
Hur ska vi kunna ta dig på allvar?
Med Gud den Allsmäktige som vittne dömer jag...
Gud och kyrkan vet vad som är sant.
Jag står här med unionens sanne kung.
Peder?
- Vi har bara en kung. - En kung. Olof.
Han står där bredvid vår drottning.
Nordens rättmätige kung heter Erik.
Det är både Danmarks och Sveriges ståndpunkt.
Peder?
Vad säger kyrkan?
Kyrkan väljer det som är bäst för unionen.
Jag dömer bedragaren till döden. Med hängning i gryningen.
Anhåll hans anhängare för förakt mot Kronan.
Och förvara drottningen under sträng bevakning.
Och min älskade mor...
...avgår.
Och överlämnar makten till sin ende son, kung Erik.
Du vet inte vad du gör.
Om ni inte litar på mig, ser jag inte vare sig min eller Sveriges roll här.
Hon kallade mig förrädare offentligt. Efter allt jag har gjort för unionen!
- Hon vet inte vad hon säger, Sparre. - Kan hända.
Men alla hörde det, och somliga fortsätter att tro henne.
Hon har ingen talan längre. Jag ursäktar offentligt.
Ord räcker inte. Det måste vara en stark handling.
Fortsätt.
- Jag kan göra dig till marsk. - Den befattningen avskaffade er mor.
- Kan hända, men nu bestämmer jag. - Det är inget du bara kan göra, Erik.
Din mor hade goda skäl att avskaffa överbefälhavarämbetet.
Du vet hur fäst jag är vid dig.
Men jag behöver folk som stöder mig och det jag gör.
I Guds namn.
Ni är en stor man, Ers Majestät.
En stor man.
Ja...
Det var som själva djävulen.
- En hel här. - Legosoldater också.
Olof?
- Var beredd i natt. Du blir hämtad. - Vart ska jag?
Till Bergen. Asle och det norska riksrådet följer med oss.
- Ska du med? - Ja. Jag kan inte uträtta mer här.
- Vad ska vi göra i Norge? - Du ska inte dö här. Nu.
Vi är tillsammans. Resten löser vi sedan.
Resten löser vi sedan...
Min pojke...
Asle...
Cellerna är tomma. Fångarna har rymt!
Det är nu, Ers Majestät. Vi måste iväg.
Skicka ut folk överallt! Leta i Norrgården.
Asle...
Drottningens gemak ska genomsökas. På kung Eriks befallning.
- Ers Majestät. - Jakob.
Här är ett brev från Johan Sparre till Tyska Ordens stormästare.
Vi fann det hos Raberlin.
"Olof Håkanssons ankomst förlöpte enligt planen."
"Jag är nära att få kung Eriks tillit. Han är ung, lätt att styra."
"Gör trupperna redo."
Det står mer.
Men det är ju...
En detaljerad beskrivning av unionens försvar längs hela kusten.
- Hade brevet kommit fram till tyskarna... - De samlar ihop en här.
- Det är franska legosoldater. - En invasionshär? Hur många?
Minst 3 000.
- Min drottning... Vi måste iväg nu. - Ja.
Min drottning? Ers Majestät...
- Vi ses bakom stallet. - Men...
Gå nu!
Jakob?
Sparre.
Förlåt mig.
Erik.
- De krossar honom. - Ja...
Jag kan inte hjälpa honom.
Inte utan dig.
Du har gett makten till Erik.
Reser du?
Då stod jag inte här.
- Vad vill du? - Du ska ge honom brevet.
Även om han läste det brevet...
...skulle han inte lyssna på dig.
Du har förödmjukat honom inför alla. Försökt avsätta honom från tronen.
Nej, han kommer inte att lyssna på mig.
Inte så länge Olof lever.
Nu måste vi fullgöra det som du påbörjade den gången.
- Vi måste ner till fartyget nu. - Nej, vi väntar på drottningen.
- Det är soldater överallt. - Gör som ni vill. Jag väntar på henne.
- Hon borde ha varit här för länge sedan. - Hon kommer.
Hör nu, vi rider när det blir ljust.
Nej.
Där är hon.
Herregud!
Har du fått fast honom?
Levande?
Ja...
- Jag dödar honom själv. - Vi låter honom leva.
Han kan kontrollera de svenska adelsmännen åt dig.
Han är mycket samarbetsvillig, min kung.
Jag hänger den falske Olof i soluppgången.
- Han ska brännas. - Jag bränner inte en förrädare.
Han ska rentvås från sina synder och få tillträde till Guds eviga rike.
Jag vill inte göra honom till martyr.
Vi bränner rättshandlingarna tillsammans med honom.
Allt detta blir glömt, och vi benådar Asle och det norska riksrådet.
Jag tar inte order av dig. Du förkastade mig.
Du rev loss mig från allt jag hade. Planterade mig här.
Låt mig växa. Jag var fem år.
För att vad? För att dra upp mig med rötterna igen?
När jag hämtade dig var du en blek liten pojke.
Se på dig nu. Nu är du kung.
Erik?
Du behöver din mors stöd.
Och England?
Det blir ett vackert och stort bröllop.
Du var inte stark nog.
Jag var alltför stark.
Jag vill ner! Jag vill ner härifrån!
Mysteriet med den falske Olof blev aldrig löst.
Ingen vet vem mannen egentligen var.
Rättshandlingarna brändes med honom på bålet.
Det blev en av de mest fascinerande, men olösta gåtorna i Nordens historia.
1406 hölls bröllop mellan kung Erik -
- och Englands kung Henrik IV:s dotter Filippa i Lunds domkyrka.
De fick inga barn.
Trots inre stridigheter höll Kalmarunionen i 126 år.
Sverige lämnade unionen 1528 -
- medan Danmark och Norge fortsatte som tvillingrike ända fram till 1814.
Att det än i dag finns ett speciellt band mellan de tre länderna -
- beror i hög grad på en kvinna: DROTTNING MARGARETA
Subrip: TomTen
Översättning: Nenne Runsten Svensk Medietext
Ansvarig utgivare: Michael Porseryd SF Studios