EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Vart ska du?
-Jag ska göra frukost åt dig. -Stanna.
Jag är strax tillbaka.
God dag.
-Er make, tack. -Han vilar, major.
Vad gör ni?
Vilka är ni?
Vad är det som händer?
Älskling?
Vad är det?
Den 20 mars utfärdade jag en order om att all militärpersonal i Aschaffenburg
skulle rapportera till reservtrupperna inom 24 timmar för att försvara staden.
Löjtnant Heymann bryter mot min order.
-Mina skador måste… -Dina skador rör inte mig.
Dina handlingar tyder på att du är en ynkrygg och förrädare.
Du utgör ett hot, inte bara mot staden, utan mot hela nationen.
-Vad gör ni? -Er man är en förrädare.
Nej.
Han befinnes skyldig till desertering och döms till döden.
Han är ingen förrädare. Han är en krigshjälte.
Här. Direktiven från hans läkare.
Nej!
Snälla, släpp honom!
Mina order ska lydas av alla!
Snälla, släpp honom!
Jag gör inga undantag.
Släpp honom! Snälla!
Nej!
Det är förbjudet att avlägsna förrädarens kropp.
Den som bryter mot det bestraffas med döden.
Det ser lugnt ut.
För lugnt.
-Hade Pattons 3:e utrymt staden? -Ja, det var vad vi fick höra.
Då måste de gömma sig.
Då så, löjtnant.
-Då letar vi upp dem. -Ja, sir.
Sir, det här är korpral Mann, din nya tolk.
-Överste. -Har du nånsin varit i strid, korpral?
Inte än, men jag hoppas få delta i många.
-Sa jag nåt dumt? -Nej.
Välj dina önskningar väl, översten förverkligar dem nog.
Löjtnant. Det här är sergeant Nick Walsh.
-Han ersätter Xander i kompani I. -Sir.
Välkommen. Har du varit här länge?
-Länge nog. -Bra.
Vi ska korsa bron. Vårt mål är det här tornet.
Gomez, du tar E. Och du leder I upp för Schubert Strasse.
Uppfattat.
Frågor?
Har du varit löjtnant länge, sir?
Länge nog.
Hobson.
Får jag en?
Vad är det med dig?
Vet du inte det, Mills?
Gamle Hobson inväntade krigsslutet på ett tyskt spa.
Sen befriades det.
Det var ett läger för krigsfångar.
Jag borde vara hemma och inte med er, era jävlar.
Jaså? Varför är du inte det, då?
De skickar inte hem nån innan allt är över.
Det får inte ta slut innan jag fått döda tyskar.
Hör här, Curtain.
Ska du inte döda min andel nazister i dag? Döda så många du vill.
Mår Junior bra?
Ja.
ASCHAFFENBURG, TYSKLAND 31 MARS 1945
Dö, nazisthundar.
Herregud.
Krypskytt!
Stanna här.
Vad väntar ni på?
K-pisten i tornet stoppar oss.
Alla gator här passerar tornet. Få hit en pansarvagn.
Slå ut det där geväret.
Sir, du borde nog retirera tills vi tömt området på krypskyttar.
Jag minns när ni gillade att ha mig med er.
När du bara var kapten och krypskyttar struntade i dig.
Lövet gör dig till ett hett byte.
Du tror att han ska missa mig och träffa er.
Då så, kompani E, nu säkrar vi husen och hittar den satans skytten.
Lugn. Vi är utom skotthåll.
-Utom för krypskyttarna förstås. -Krypskyttar?
Spana inte efter dem. Du ser dem aldrig.
De når oss nog inte.
-Sa vi inte så till vår förra tolk? -Just det.
-Kontakta ledningen för 45:e. -Ja, sir.
Här, sir.
Det här är Sparks. Vi fortsätter till sektor tre, fyra och fem.
Ska bli.
Kolla ovanvåningen.
Se upp för fällor.
Vad gör du?
Sluta!
Hallå!
Är det nån där?
-Jag sa ju att det var fel hus. -Visst.
Som om krypskytten skulle svara.
Herregud!
-Gick det bra? -Det är en mamma med sina barn.
Det är ingen fara. Lugn, ingen fara.
-Se upp! -Chief! Stanna där!
-Det är nån här. -Nej! Snälla!
-Ur vägen! -Nej!
Ur vägen!
Släpp fram mig!
Herregud, det är en unge.
Slaktare!
-Svin! -Herregud!
-Håll käften! Är det din son? -Ja.
-Älskar du honom? -Ja.
Få då av honom uniformen innan han blir dödad.
Hur kan vi möta fler än fyra divisioner?
Von Lamberth tvingar civila att delta i stadens försvar.
Män, kvinnor och ibland barn.
De som inte deltar i striderna
tvingas ockupera byggnader så att vi inte förstör dem.
Varför inte bara passera? Aschaffenburg är militärt oviktigt.
Vi kan lämna en liten ockupationsstyrka.
Med all respekt, överste.
Drar vi, lär von Lamberth kalla det en seger.
Då tar alla andra tyska städer efter dem.
Vilka alternativ återstår?
Det han inte tror att vi kan.
Utplåna staden.
Är du redo?
När artilleriet är klara kommer Walsh med kompani I.
Tömde ni inte alla husen?
Det gjorde vi, men han hittar nya sätt att angripa oss på.
Var redo att avancera så fort granatattacken är över.
Det var på tiden.
Hoppas de totalförstör kyrkan.
-Att de utplånar hela staden. -Hörru, grabben.
Vad fan är det med dig?
Det finns oskyldiga här.
Ska jag tycka synd om dem?
Glöm det.
De borde få känna på det de gjort mot alla andra.
Då rör vi på oss.
Skjut inte.
Snälla…
Herregud.
Sjukvårdare!
Dö inte.
Våga inte dö.
Sjukvårdare!
Hon är skadad! Hjälp henne! Fort!
Så där. Se på mig. Du klarar dig, förstår du?
Förstår du? De tar hand om dig. Se på mig.
Du kommer att klara dig. De här killarna tar hand om dig.
Nu flyttar vi henne.
Jag ser honom!
Tomt.
-Är du säker på att han var här? -Ja, för fan.
Vi fortsätter.
Var är Gomez?
Han kollar den sista lägenheten.
Kom igen.
Skitstövel.
Fan.
Gomez!
Sergeant?
Hallå.
Hallå…
Återvänd till de andra.
Så…
…din idiot…
Se dig om.
Det här blir din satans grav.
Gomez!
Hallå!
Kom, kompis. Vi går.
Sjukvårdare! Få hit sjukvårdare nu!
Jag fick den jäveln, sir.
Klart du gjorde.
Vi klarade oss nästan, inte sant?
Håll käften! Du klarar dig.
Visst. Och du och jag blir generaler.
De här männen är bra män.
Dina män.
Då så. Kompani E, nu fortsätter vi!
Kära Mary…
Det sägs ha tagit 1 000 år att bygga Aschaffenburg.
Vi och nazisterna utplånade staden på en vecka.
I dag har jag beordrats att mottaga stadens kapitulering genom kommendanten.
En ståtlig ceremoni med tal och etikett.
Om du frågar mig,
borde ingen av oss slå på stort efter det som hänt här.
Kl. 11.00 möter vi von Lamberths personal i stadshuset. Du följs till balsalen.
Där håller majoren sitt radiosända kapitulationstal
och överräcker sin pistol.
Vad står det där?
-"Så lönas en ynkrygg." -Stanna jeepen.
Snälla, hjälp min make.
Han var varken en förrädare eller ynkrygg.
Hon säger att de slet honom ur sängen och hängde honom.
Det här är…hans order.
Han var löjtnant och sändes hem för att återhämta sig från skador.
Fråga vem som gjorde det.
Vem var det?
-Major von Lamberth, sir. -Han hotade alla.
Walsh, skär ner soldaten.
-Framför en sak från mig. -Okej.
Säg att…
…vi tar hand om maken.
Han får en riktig militärbegravning med hedersbetygelser.
Säg att allt ordnar sig.
Det svär jag på.
-Jag vet inte med tanke på kapitulationen. -Gör det.
Ska jag säga att allt är som det ska, sir?
Nej.
Det ska inte komma från dig.
God morgon, överste. Majoren väntar.
Hälsa att planen har ändrats. Vi ska ut och åka.
Men, överste, general Frederick lovade…
Jag skiter i vad general Frederick lovade.
Hälsa din major att han ska masa ner sin kungliga röv nu,
annars gör mina män det.
Uppfattat?
Invånare i Aschaffenburg…
Lägg ner era vapen.
Kampen är över.
Kl. 09.00 i morse…
…avslutade vi alla stridigheter med de allierade makterna.
Han var en hjälte! Du är en ynkrygg!
-Han sa… -Jag vet vad han sa.
Min mamma sa alltid att bara dårar tömmer askfaten när huset står i lågor.
Det har varit mitt problem.
Jag har kämpat för att förbli personen jag var före kriget.
Men sanningen är den…
…att den personen varit borta länge.
Troligen för alltid.
Kriget har förändrat oss alla.
Ingen av oss blir densamma igen.
Jag hoppas att vi sett nog nu.
BAYERN 29 APRIL 1945
Det känns inte som vår.
Händerna är kalla. Jag känner inte fingrarna.
Det gör det visst. Det känns som våren i Chicago.
Som premiärdagen på Wrigley Field. Man fryser baken av sig.
Det liknar ett krigsfångläger, men vakttornen är tomma.
Vad är det som luktar?
Herregud.
Öppna dem. Öppna allihop!
Sätt fart!
Vem gör nåt sånt här?
Var har du varit?
Vi vet vilka det var.
Hallå!
-Vi vet att de är kvar. Nu ger vi dem! -Ja!
-Efter dem! -Kom igen, grabbar!
Våra order är att säkra lägret, och det är det vi ska göra.
Inget annat.
Säkra ingången.
Ingen kommer eller går innan vi vet vad det här är.
Walsh, säkra grinden på baksidan.
Walsh!
Hör du?
Ja, sir. Sätt fart.
Är ni bra på att klättra?
Det är en officersbostad.
Sprid ut er.
Skjut inte. Vi kapitulerar.
-Vad är det här för operationssal? -Herregud.
En obduktionssal.
Jag har sett en där hemma.
Verkligen?
Sen när måste man spänna fast lik?
Mann, vad står det?
"Det finns en väg till friheten.
Dess milstolpar är…
…ärlighet, renlighet, nykterhet, hårt arbete…
…och kärlek till fäderneslandet.
Vem riktar det sig till?
Dem, sir.
Herregud.
De är rena streckgubbarna.
Vad säger han?
Han vill veta om du är en dröm, sir.
Kontakta ledningen. Vi behöver mat, läkare, kläder och medicin genast.
Här finns inga fiender. Vi är sårade soldater.
Ut med dem. Få ut allihop.
-Men de är sårade. -Det skiter jag i. Nu!
Ut med dem!
Sätt fart!
Ställ upp dem.
-Hämta ett maskingevär. -Vad fan glor du på?
Rör på er!
-Upp med dig! -Sergeant…
-De flesta männen här kan inte stå. -Jaså?
Tänkte ni på det när ni vaktade fångarna?
Vi är inga fångvakter. De är borta.
Vi är soldater, precis som ni.
Nej, ni är inte som vi.
Inte det minsta som vi.
Överste! Fort!
Menige Curtain. Bemanna geväret.
Upp med händerna, för fan!
Men de är sårade. De kan inte.
Curtain, om nån av jävlarna rör på sig, så ge dem vad de tål.
-De rör sig. -Håll dem i siktet.
-Sergeant! -Låt dem inte fly!
Ner på marken!
-Vad fan gör ni? -De försökte fly.
-De är obeväpnade! -De är djur.
-De förtjänar att dö. -Det avgör inte du!
Lyssna på mig!
Jag är lika äcklad som ni, men det var inte det här vi skulle göra.
Det var det här vi skulle stoppa.
Grip de här männen.
Sjukvårdare!
Hjälp de där männen.
Jag önskar att jag kunde säga att det här var unikt.
Vi hittar såna här läger överallt. I Polen är de två, tre gånger så stora.
Fulla av män, kvinnor…
…och barn.
Jag hörde om kolgårdsincidenten, Felix. Hur många offer?
Sjutton döda. Tolv skadade. Männen nådde en gräns.
Först tåget…
…sen det här.
Vem hade inte det?
Jag nämner det i min rapport.
De goda nyheterna, i och med hans död, är att dina män flyttas härifrån…
…till München.
-Vem är död, sir? -Hitler.
Berlin meddelade det i morse. Tyskarna har kapitulerat.
Kära Mary…
Och bara så där var kriget slut.
Men tyvärr inte för mig.
Var du närvarande när bilden togs?
-Och var stod du i så fall? -Jag var där.
Bakom maskingeväret?
Vad hade du för order?
Att vakta fångarna. Inte låta dem fly.
När öppnade du eld?
När de försökte fly.
Jag svär, sir.
De rörde på sig.
Fick dina erfarenheter som krigsfånge dig att vilja skjuta dem?
Nej.
Ville du hämnas deras behandling?
Jag lydde order, sir. Vi hade sett tyskar fly från området.
När de började röra på sig…
…sköt vi.
På vems order?
Sergeant Walsh.
Ställde du männen mot väggen för att avrätta dem?
Nej, sir.
Kolgården var det bästa stället att vakta dem.
Visste du att många av fångarna kom från lägersjukhuset och var skadade?
Sir… Vår order var att samla dem i lägret och hindra dem från att fly.
Vem gav den ordern?
Var överste Sparks närvarande när ni sköt?
När såg du överste Sparks?
Generalen.
Det var oväntat.
45:e ska delta i invasionen av Japan.
Vi ska utrustas och utbildas i USA.
Vi anade att vi inte kom hem innan allt var över.
Du har beordrats kvar här.
Sir?
Kolgårdsutredningen har blivit en stor sak.
Den leds nu av sjunde arméns stabschef, general White.
Fokus ligger på dig.
-Mig? -Det är ett politiskt känsligt ögonblick.
Washington oroar sig för hur världen ser på det.
Inställ dig på sjunde arméns högkvarter i morgon kl. 09.00.
Arméns generaladvokat ska framföra åtalspunkterna mot dig.
Jag beklagar.
Ja.
Trupperna är klara för avfärd.
-Om du vill att jag stannar… -Nej.
Ge dig av, Bruce. Jag klarar mig.
Det har varit en ära.
Sir.
Om du behöver en chaufför där hemma, hör av dig.
Jag är hedrad, korpral Kanuna.
Jag lovar.
Då så!
Då rullar vi i gång det här.
Käraste Mary…
Jag bad inte om att leda tre divisioner.
Jag bad bara om ett skyttekompani i Oklahoma.
Men när man slår in på en väg…
…vet man inte vart den leder.
Ursäkta, jag söker general Gainers kontor, 43?
Tack.
Ja, sir.
Överste Sparks.
Den här vägen, sir.
Överste, ni åtalas för försummelse av er plikt som officer i USA:s armé
vilket ledde till 17 obeväpnade tyska krigsfångars död.
Omständigheterna har utretts. Slutsatsen har nått högsta arméledningen
och därför kommer ert fall att gås genom
av den militära ledningens högsta armédomare.
Det är första gången jag hör talas om åtalet. Om jag får…
Ni kan avlägga ert vittnesmål vid morgondagens förhandling.
Inställ er vid ockupationsledningens högkvarter, kontor 1 644, kl. 09.00.
Utgå.
-Överste Sparks? -Ja?
-Er chaufför är här, sir. -Jag har ingen.
Gomez… Efter att ha burit in dig, skriker han åt majoren:
"Ta honom till operationssalen nu! Annars river jag stället!"
-Ja, det hade han gjort också. -Ja.
Han borde vara här.
Det borde de alla.
Hallowell…
…Cruz, Cloudfeather, Garcia.
Childers.
Du minns deras namn.
Jag skrev många brev.
Eftersom de inte är, måste jag säga det här.
Vi kunde inte haft en bättre ledare.
Du kom tillbaka när du kunde åkt hem.
Det var du som fick oss att känna oss som män.
Fan, du gav oss en chans.
Särskilt mig.
Jag gav inte nånting till nån.
Alla förtjänade det.
Särskilt du.
Sam…
Tack.
Kommer du till Madison, Oklahoma, hittar du mig lätt.
Vart skulle du?
När jag stoppade dig utanför baren?
Jag skulle söka upp en…
…viss sergeant som gjorde livet surt för mig.
Och döda honom.
Du hade hamnat på Leavenworth.
Ja.
Ja, och i stället blev jag sergeant.
Varsågod och sitt. Generalen kommer strax.
Ledig.
Usäkta, sir. Jag beordrades att…
…träffa arméns hösta domare.
Det är jag det, överste. Sitt.
Fint kontor, eller hur?
Det har tillhört utgivaren av Mein Kampf.
Bästsäljare tycks löna sig.
Överste Sparks, anklagelserna mot er är allvarliga.
Ursäkta, sir. Jag har inte…
Du var en av Charlie Ankcorns pojkar på Sicilien.
Ja, sir.
Du slogs vid Salerno med Middleton.
Ja, sir.
Sårad.
Evakuerades till Alger för operation.
Klassades som ej lämplig för aktiv strid.
Avvek utan tillstånd och kapade en B-17?
Jag liftade, sir.
Återanslöt till era män i Italien.
Anzio.
Via Anziate.
Er enhet stoppade den smarta jäkeln Kesselrings framfart.
Tilldelades Presidential Unit Citation.
Mitt kompani fick den.
Därefter Operation Dragoon.
Upp genom Frankrike och in i Vogeserna.
Satte dig visst upp mot Bob Frederick.
Vi var oense.
Oense med överordnade.
Sånt vet jag inget om.
Aschaffenburg. Mer otyg.
Och slutligen…
…Dachau.
"Den 29 april 1945 klockan 09.30.
Män från kompani I, 157:e regementet…
…under överstelöjtnant Sparks ledning…
…begick överlagt mord…
…på 17 obeväpnade tyska soldater i koncentrationslägret Dachau."
Förnekar du händelsen?
-Nej, men mina män var… -Det gäller inte dina män.
-Var du på plats under skjutningen? -Nej, sir, men jag var ansvarig…
Gav du dina män order att öppna eld mot fångarna?
Nej, sir, men de är ändå mina män.
Skulle du kalla mig hjälte?
Givetvis, sir.
Jag har varit yrkessoldat i nästan 37 år.
Mexiko…
Två världskrig.
Under de åren har jag sett mycket strid och har också sårats i tjänsten.
Om man summerar all tid jag tillbringat till ljudet av skott…
…blir det kanske 50 veckor.
350 dagar.
Du, å andra sidan…
…har tillbringat drygt 500.
500 dagar.
Så, säg mig…
…vem är hjälten?
Åk hem, Felix.
Åk hem.
Och låt inte ärren förstöra dig.
Utgå.
Kära Mary…
Mitt liv som soldat är över.
Efter Tyskland fick jag ansvar för att skicka hem männen.
Jag tog det bokstavligt och satte mig själv på ett skepp.
Väl hemma entledigas jag på Fort Bliss utanför El Paso och närmare dig.
Möt mig där.
Jag längtar efter att få se vår son.
Men jag måste träffa dig först.
Kriget har förändrat mig, Mary.
Jag har sett människor utsätta varandra för obegripliga hemskheter.
Jag har dödat män.
Och sett män dödas.
Och jag har överlevt när andra, mer värdiga att leva, har dött.
Det har gjort mig till en annan man än den du gifte dig med.
En du kanske inte längre vill ha.
Jag hoppas att du vill.
Jag ber om det.
Under andra världskriget stred 157:e regementet i över 500 dagar.
9 soldater tilldelades Medal of Honor, 61 Distinguished Service Cross,
3 Distinguished Service Medal, 1 848 Silver Star Medal,
38 Legion of Merit Medal, 59 Soldier's Medal,
5 744 fick Bronze Star Medal och 52 Air Medal.
Med sina rötter i sydväst bestod 157:e regementet av
apacher, seminoler, cherokeser, siouxer, choctaw och mexikanamerikaner.
Trots rasspänningarna där hemma
förenades männen i striden mot den gemensamma fienden.
Felix Sparks slutförde juridikstudierna vid University of Colorado, Boulder,
blev advokat och satt längre fram i Colorados högsta domstol.
Han och Mary var gifta i 65 år
fram till hans död 2007.
Undertexter: Jessika Johansson