Når etterforskerne åpner en kald sak på nytt,-
-går de bort fra den lineære fortellingen i etterforskningen.
I stedet finner de en egen etterforskningsvei-
-ved å følge bevisene i den rekkefølgen de velger.
Se episodene i valgfri rekkefølge.
Følg bevisene.
Jeg trenger en ambulanse. Skynd deg!
Det er mora mi. Hun dør jo. Kom hit!
Mr. Fisher, innrømmer du at du drepte din mor Mary Fisher?
Mr. Fisher?
Jeg er skyldig, dommer.
Ja vel. For å avgjøre om du kan behandles i ungdomsfengsel,-
-ber jeg prøveløslatelsesnemnda om å gjøre en psykologisk vurdering-
-i en periode som ikke kan overstige 90 dager.
Elendig avtale.
Når vurderingen er gjort, dømmer vi i saken. Retten er hevet.
Skal han ikke prøves som voksen?
Han er håpløs. Ser han ut som et barn?
Er du misfornøyd, så snakk med nemnda.
Det skal nok gå bra, gutten min.
Jungs personlighetstest
Femte samtale
Stor, lodden edderkopp.
-En pause? -Ikke hvis de får deg til å forstå...
...at jeg ikke er en grov forbryter.
Jeg kan behandles.
Jeg er ingen tilhenger av dem, men det er et krav.
Presset hun deg alltid?
Jeg gjorde aldri nok.
-Var forholdet deres konfliktfylt? -Det var rene krigssonen.
Hvor gammel var du da det begynte? Var det da du begynte med stoff?
Det var før det.
Som jeg sa: Det var sykkelgreia, det var svømmegreia...
Senere, da? Da du begynte med stoff. Var du...rundt tolv år?
Åtte. Hun ga meg en syk barnespeed.
Da du begynte å ta stoff, ble kranglene verre da?
Hun slo meg ikke like mye.
Men det kan også skyldes at jeg var større.
Tror du det var derfor hun sendte meg bort?
Elsket du henne?
Hun er mora mi, selvfølgelig gjorde jeg det.
Tror du hun elsket deg?
Niende samtale
Vi dro til Mexico, bare vi tre. Jeg var...rundt fem.
Ok.
-Husker du reisen? -Ja.
Jeg og mamma er på stranden...
Jeg har funnet en stor sjøstjerne som jeg viser henne,-
-og begge ser...lykkelige ut.
-Ser lykkelige ut? -Ja.
Pappa pleide å lage hjemmevideoer...
...familievideoer, men han...
...er ikke med på dem selv.
-Det var alt for i dag. -Er du sikker?
Det er bare én ting til vi må snakke om.
Hva skjedde den morgenen? 10. mars 1983.
Psykiateren... Jeg måtte gå gjennom alt med henne.
-Gå gjennom hva? -Hele greia. Akkurat hva jeg gjorde.
Skal jeg finne på en historie? Den historien?
-Men du har jo tilstått. -Og nå må jeg gjøre dette.
Jeg kan ikke. Jeg kan ikke gjøre det.
Du må. Du må.
På en anstalt kommer du ut når du er 25.
-Jeg bryr meg ikke! -Men det gjør jeg!
Du stilles for retten som voksen...
Det blir fengsel i gudene vet hvor mange år.
Hvis jeg taper, ja.
Hun ser tvers gjennom meg. Hun kommer til å vite at jeg lyver.
-Og Chris, da? -Jøss. Chris Keller?
Selv om vi visste hvor han var, så er det altfor sent.
Jeg snakker også med henne, og du kan stole på-
-at jeg sier alt hun trenger å vite for å få til avtalen.
Det må du også gjøre.
Og i resten av mitt liv er jeg guttungen som drepte mora si.
Nei, du er gutten min, sønnen min.
Du klarer dette.
Det må du.
Jeg hører at dere har noe til meg.
Ja, det er papirene om den avskrevne overfallsanmeldelsen.
Fisher anmeldte det, men jeg så på saken.
Og fornærmede, kjæresten Kimberly Decker...
-Jeg kan lese, etterforsker. -Bra.
Gjør det, og si at du vil sette fri den pøbelen.
-La psykologen se det. -Jeg legger den sammen med resten.
Hva? Vil du slippe han ut når han er 25?
Jeg gjorde det ikke. Jeg drepte henne ikke.
Da sier vi det. Ingen bryr seg. De vil bare inn i skallen på deg.
Hva er du bekymret for? Ingen vitner. Mora di kan ikke snakke.
Jeg gjorde det ikke!
Faen. Du er lett.
Ikke slipp inn noen. Ok?
Jeg har noe som hjelper.
10 dollar. Spesialpris for nykomlinger.
Jeg vet ikke hva mer jeg kan si. Poenget er at Eric er en fin gutt.
Mary trykket bare på knappene hans.
Og jeg var jo en eldre far og alt.
Ser du noe annet som kunne forårsaket denne hendelsen?
Som sagt: Han gikk gjennom mye da.
-Og det var ei jente? -Ja. Hun var hans første kjæreste.
Det ble slutt på den tida.
Eric er...var...et vrak.
Var det Kimberly Decker?
Kimberly? Ja, det kan det ha vært. Vi møttes aldri.
Poenget mitt er at det var en ekstremt tøff tid for Eric...
Vet du hvorfor de gjorde det slutt?
Det var nok vanlige grunner for tenåringer.
Tenårenes kjærlighetssorg kan tære på en guttunge.
Er det greit at jeg røyker?
Vær så god. Jeg sluttet for et år siden. Jeg elsker lukta.
Takk.
Hvordan var Eric som barn?
Ja, han var et barn. Han var en veldig søt unge.
Var det noen vanskeligheter?
Dere adopterte han som nyfødt. Hvordan gikk det?
Som sagt: Kona mi vokste ikke inn i morsrollen.
Jeg spør om Eric, Mr. Fisher.
Han sov ikke så mye eller godt da han var liten.
Da han begynte på skolen, kunne han ikke sitte stille.
Han var...hyperkinetisk, sa legen.
Da ga Mary han tablettene...
Hvordan vil du beskrive forholdet til sønnen din?
-Er det et vanskelig spørsmål? -Nei, nei, nei, det er...
Ja, han er sønnen min.
Jeg ba deg om å beskrive det, hva er det første ordet du tenker på?
Jeg vil si...solid.
Ja, solid. Erics og mitt forhold er solid.
Solid?
Det er et godt ord. Og et godt sted å slutte.
Var det alt?
-Trenger du ikke mer? -Det er bra.
Kan jeg stille et spørsmål, uoffisielt?
Trodde du Eric var i stand til å gjøre noe sånt?
Hva? Nei, naturligvis ikke.
Unnskyld. Jeg tar det tilbake. Det var et urettferdig spørsmål.
Det er en annen her i kveld.
Hun bor i sentrum og tar hånd om barn av heroinavhengige mødre.
Barn som blir født med abstinenser blir satt utenfor døra hennes.
Hun hjelper dem med kjærlighet.
Dra forbi huset hennes, så ser dere silhuetten hennes-
-når hun går på gulvet og beroliger et barn.
Her er det en leilighet.
To soverom, så Eric kan bo hos oss når han kommer ut.
Stort, fint basseng. Ingen vedlikeholdskostnader.
Jeg vet ikke om jeg hjalp han i dag.
-Selvfølgelig gjorde du det. -Jeg vet ikke, jeg...
Du er klippen hans.
Det er vanskelig å huske.
Tiende samtale
Hele dagen er bare...
Alt er uklart.
Da må du gjøre det klart. Bare sånn kan jeg hjelpe deg.
Jeg kan ikke! Jeg...
Du dro til huset den morgenen. Hva var klokka?
Hvorfor dro du dit?
-Du dro dit for...? -Jeg trengte penger!
Jeg måtte reparere støtdemperne, og jeg visste at hun hadde penger.
Pengene faren din ga henne dagen før.
Var du høy da du kom dit?
Hvis du var rusa, så må jeg vite det.
Jeg hadde tatt dop, men jeg er nykter nå.
Hva skjedde da du kom dit?
-Hei. -Hva vil du?
Støtdemperne er ødelagte. Jeg kan reparere dem, men jeg trenger...
-Penger? -Ja.
-Det går ikke. -Jeg trenger 10-15 dollar.
-Du må gå. -Nei, jeg må reparere bilen.
-Jeg får ikke en jobb uten bil. -Det er ditt problem.
Får jeg bare komme inn og drikke et glass vann?
Jeg skal skynde meg.
-For helvete, legg den fra deg! -Nei.
-Gi meg den! -Slutt!
Gi meg den. Kom igjen, gi den tilbake!
-Gi den tilbake! -Slutt, mamma!
-Gi meg den! -Flytt deg!
-Du må gå nå. -Skal du slå meg? Hva faen?
Slutt!
Hva tenkte du da du slo henne?
Jeg tenkte ikke. Jeg var for sint.
15 dollar, og hun, hun, hun...slår meg.
-Da slo du henne. -Jeg tror alt skjedde...
...av seg selv, uten meg.
Hvordan føltes det da du forsto at du skadet henne?
Hun begynte.
Og hun ville ikke ha noe med meg å gjøre.
Hun ville ikke ha noe med meg å gjøre.
Hva skjedde da?
Det var så...mye blod.
Faen...
Treningsstangen. Det var den du brukte.
Jeg ville bare at det skulle slutte.
Ja...
Ja, QuadroBowen.
-Så tok jeg fram knivene. -Hvorfor?
Det skulle se ut som en gærning gjorde det.
Som med Mansondrapene.
Og det du sa til Russell? At du fant henne sånn?
Bare oppspinn.
Og stuevinduet?
Det var sånn jeg kom inn.
Jeg fikk det til å se ut som et ran.
Jeg gjemte pengene i klesskapet.
Skynd dere! Skynd dere! Mamma er knivstukket! Hun blør.
Noen må hjelpe henne. Vær så snill!
Hun ba meg om å stoppe blødningen med noen håndklær.
Jeg trakk ut knivene.
Jeg tok bort strengen rundt halsen hennes.
-Prøvde du å stoppe blødningen? -Ja, men...
...det hadde gått for langt.
Noe må du ha gjort. Hun levde da ambulansen kom.
Jeg visste ikke hva jeg gjorde.
Jeg var høy, jeg var sjokkert... Det skjedde bare.
Og brevene du skrev til kriminalbetjent Russell,-
-der du påsto at morderen var Chris Keller?
Chris kjente mamma.
Han var voldelig, elsket kniver... Han passet til det.
Men du gjorde det, ikke Chris Keller?
-Hørte du spørsmålet? -Ja.
Jeg gjorde det.
-Jeg drepte henne. -Ok...
Jeg må stille ett spørsmål til så det kommer med.
Eric Fisher, tilsto du for å bli dømt til ungdomsanstalt?
Nei.
Jeg vet at det ikke var lett.
Takk for det harde arbeidet.
Reis dere. Hermed starter rettssaken-
-under ledelse av den ærverdige Edward Walsh.
Alle tilhørere kan sette seg. Mr. Fisher, prøveløslatelsesnemnda-
-skulle se på om du bør sone på ungdomsanstalt.
Du vil da etter avsluttet rehabiliteringsprogram-
-bli løslatt når du er 25 år gammel.
-Ja, dommer. -Jeg har studert rapporten...
...resultatene og konklusjonene av de psykiatriske evalueringene,-
-og de er alle samstemte:
Dessverre, på grunn av omstendighetene rundt lovbruddet,-
-og din manglende evne til å vise anger og empati for offeret...
-Nei, det er ikke sant! -...finner retten at du ikke...
...kan dømmes til ungdomsanstalt.
Herr dommer, min klient...
Klienten din blir siktet for uaktsomt drap som voksen.
Mr. Fisher, velger du å trekke tilbake tilståelsen?
Ja, dommer.
Hva snakker han om? Vi hadde en avtale!
Ikke vær redd, Eric. Jeg skal løse det.
Skal du løse det? Hvordan? Det var din idé!
Kom, Faith.
Uaktsomt drap... Aktor lurte dere hele tiden.
Jo mindre dere sier, desto bedre.
Ellen ringte. Jeg får en deltidsjobb på fødeavdelingen hvis jeg vil.
Er dere i pengeknipe? Må kona di jobbe?
-Det er bare noen skift i uka... -Vask huset i stedet.
Elskling, gjør du henne klar for senga?
God idé. Kom, så går vi til sengs.
-Men jeg er ikke trøtt. -Jeg vet det.
God natt, vennen.
Hvorfor blir du ikke med henne?
Hvis du ber pent, får du kanskje tilbake ballene.
Du snakker ikke sånn i huset mitt.
Se på deg. Den store etterforskeren sier imot faren sin.
Nettopp, drapsetterforsker. Ikke en jævla kontorrotte.
-Går vi i sjetteklassen, eller? Ok. -Ja, sjetteklassen.
Jeg må dessverre dra. Det er en stor dag i morgen.
Granskingene gjør ikke seg selv.
Ja, du jobber hardt.
Pass på deg selv, gutt.
-Er alt bra? -Ja.
Det er aldri bare noen skift i uka.
Det blir heltid før du vet ordet av det.
Hun vil at du skal lese.
Gjør det du.
Ja vel, ja vel, ja vel. Jeg gjør det!
-Jeg går og legger meg. Kommer du? -Jeg...
Du må sove, elskling. Og slutt å lese det.
Hør på dette:
Narsissistisk, følelseskald, voldsom, psykoseksuell umodenhet...
Farlig person, borderline personlighetsforstyrrelse.
Den kvinnen vet ingenting.
Jeg var der.
Han har rett. Det var mitt forslag. Alt avhenger av meg nå.
Hvordan viser man anger for noe man ikke har gjort?
Du trenger virkelig hvile.
Gå til sengs. Jeg kommer straks.
-Du, kom igjen... -"Du" på deg selv.
De kan ikke bruke noe du fortalte til psykiateren.
Faren din har rett. Vi må se framover.
Jeg griller Russell om alt han ignorerte og peker på Keller.
Det kan gi oss rimelig tvil.
Jævla Chris. Han har penger og et falskt alibi.
Russell regner han fortsatt ikke som mistenkt.
Du er et mye lettere mål enn Chris Keller.
Vi har et større problem: Russell har snakket med Paul Manning.
Og så? Paulie er...på min side.
Eric tilsto at han drepte mora si.
Ikke faen. Han lyver.
Han slo inn skallen på henne med baseballpokalen sin.
Jeg har ikke sagt noe til han. Det er løgn.
Det er ikke sant.
De sendte meg til fylkesfengslet, og han lurte meg.
En jævla tyster, jeg trodde han var en venn.
Hvor fikk han det fra?
Jeg sa at jeg var 17. Han trodde jeg løy.
Jeg ga han journalen for å bevise det, men jeg sa ikke noe.
Det trengte du ikke.
Journalen som fulgte med politiets oppfølgingsrapport var mer enn nok.
Manning fikk en god avtale.
Tilståelsen fikk han prøveløslatt tidligere.
Jeg skal se nærmere på Paul Manning. Du hører hva jeg finner.
Jeg sa ikke noe til han.
Jeg gjorde ikke det. Du må tro meg.
Pappa, han kan ikke vitne.
Hvis han gjør det, så griller Sullivan han.
Og hvis han ikke gjør det?
Du må snakke med han.
Du må holde han borte fra rettssaken.
Det kalles å presse et vitne.
Gjør det? Kriminalbetjent Russell gjorde det samme med Chris Keller.
-Jeg er advokat. -Og jeg trenger din hjelp.
Folk i Los Angeles kan puste ut etter pågripelsen av Richard Ramirez,-
-som i går ble identifisert som Night Stalker.
De siste sju månedene har han terrorisert California...
Bare en vanlig vask, takk.
Har du billetten?
Ja.
Takk.
-Hei. -Hei.
Har du funnet Manning?
Jeg prøvde virkelig... men jeg er lei for det.
Jeg også.
FØRSTE DAG AV RETTSSAKEN
-Vil noen si noe før vi begynner? -Ja.
Etter pågripelsen beskyldte siktede Chris Keller for drapet.
Russell avhørte Mr. Keller og utelukket han som mistenkt.
Vi ber om at forsvaret ikke kan antyde at Keller var innblandet.
-Jeg vil svare skriftlig. -Personen kan ikke forsvare seg.
Chris Keller befant seg i Los Angeles like før drapet.
-Det gjorde vi alle. -Hør på Russells avhør...
Mr. Sullivan, er det noen bevis som knytter Keller til drapet?
-Ingen konkrete bevis... -Forsvaret kan ikke nevne Keller.
-Vær så snill. -Det er ikke mer å snakke om.
Aktoratet kaller inn Henry Fisher.
Ja, jeg ga kona mi 150 dollar hver onsdag.
-Kjente Eric til det? -Protest. Spekulasjoner.
Godkjent. Juryen ser bort fra det.
Jeg holder fram bevisgjenstand to. Kjenner du igjen den?
Mr. Fisher?
Ja, det er min sønns baseballpokal.
-Hvor i huset sto den? -På en hylle på soverommet hans.
Han var veldig stolt av den. Det var vi alle.
Han er bra for oss. Skaper sympati.
-Er det et korrekt diagram? -Ja, sir.
Undersøkte du påstanden om-
-at tiltalte så sin mors kropp gjennom stuevinduet?
Ja, jeg så inn selv.
-Hva så du? -Ingenting. Sola var for sterk.
Med blomsterkassen og markisen-
-kom jeg ikke nær nok til å se inn. Jeg så bare mitt eget speilbilde.
Så du i alle vinduer?
Mrs. Fisher lå her, bak en 120 cm høy blomsterkasse-
-som ødela innsynet fra alle vinduer unntatt dette.
Gjorde gjenskinnet at hun ikke kunne ses herfra?
Nei, det stemmer.
Det er ren løgn.
Det er tre blodige skoavtrykk her, her og her.
Sammenliknet du fotavtrykkene-
-med skoene som Eric Fisher hadde på 10. mars?
Ja, og jeg fastslo at de blodige avtrykkene-
-liknet veldig på mønstret på Eric Fishers skosåler.
Fant du noen skoavtrykk i huset som ikke gjorde det?
Nei, det gjorde jeg ikke.
Han så at pengene manglet etter at han fant mora si.
Så mens hun døde...
...tok han seg tid til å se gjennom veska hennes.
-150 dollar i matpenger? -Ja, sir.
Antydet siktede hvem som kunne tatt pengene?
Han trodde en innbruddstyv stjal dem.
Var det noen tegn til innbrudd?
-Nei. -Noen bevis på ransaking...
...eller at noen hadde lett etter verdisaker?
Så det eneste som manglet var 150 dollar fra Fishers håndveske?
Ja, bare pengene fra håndveska.
Men du fant vel aldri pengene som manglet i Eric Fishers eie?
-Det gikk et par timer før... -Protest. Han svarer ikke.
-Godkjent. Ja eller nei? -Nei.
Han satt i håndjern i baksetet på en politibil...
-...da du kom til stedet, ikke sant? -Ja, sir.
Da han ble varetektsfengslet...
-...hadde han da pengene på seg? -Nei.
Fant du dem da du gjennomsøkte boligen...
-...10. mars 1983? -Nei, det gjorde jeg ikke.
Så du aner ikke hvor det ble av pengene?
Nei, sir.
Og du har ingen bevis på at Eric Fisher tok dem?
-Nei, det har jeg ikke. -Takk, kriminalbetjent Russell.
Der sitter han, vår nye skoavtrykkekspert.
-Alle på SID snakker om deg. -Takk, Mitch.
Jeg har et spørsmål til dere.
Hvis gutten drepte mora si for pengene...
...hvor er da pengene?
Det vil jurymedlemmene tenke på i natt.
Og hva tenker jeg på?
Akkurat nå, pappa. Hva tenker jeg på?
Ha en fin kveld, gutter.
Unnskyld at jeg sier det om faren din, men han er en sjalu pikksuger.
Ja, de som kan, gjør det. De andre jobber administrativt.
Enda en grunn til at jeg aldri giftet meg.
Mr. Manning, ser du Eric Fisher i rettssalen?
Ja, sir. Han sitter der borte.
Hei, Eric. Jeg ber for deg.
Hva sa tiltalte etterpå?
At han drepte mora si,-
-men glemte å kaste klærne han hadde på seg da han gjorde det.
Han sa at han "fucket opp det".
Sa tiltalte hvorfor han drepte mora si?
Når hun ikke ga han narkopenger, stjal han fra veska hennes.
-Sa han hvor veska lå? -Ja, på sofaen.
Hun tok han på fersken og begynte å slå han.
Det var da han fant knivene i kjøkkenskuffen.
Hva sa han at han gjorde med knivene?
-Han hogg henne i ryggen med dem. -Hva sa han skjedde deretter?
Han ble paranoid fordi hun levde og kunne fortelle det til politiet,-
-så han hentet pokalen og "slo inn skallen på henne".
Og da tenkte jeg: "Flaks at jeg ikke sitter i samme celle som han,"-
-"for han er en kaldblodig morder."
-Protest! -Ja, det blir utelatt.
-Og hva sa han etterpå? -At hun levde til tross for knivene.
Så han hentet en treningsstang. En QuadroBow, kalte han den.
Han slo henne med den til hun sluttet å røre seg.
Din jævla løgner! Hvorfor i helvete lyver du?
Sett deg, ellers blir du bundet til stolen.
Mr. Manning, du er dømt for innbrudd, for å ha tatt imot tyvegods...
-...og for ransforsøk, stemmer det? -Ja, sir.
Før eller etter at du fant Gud? - Spørsmålet trekkes tilbake.
Mr. Manning, da du møtte Eric...
...vitnet du ikke mot en annen fange som tilsto til deg da?
Har dere ikke detaljerte tilståelser i to andre drapssaker?
Ja, sir.
Tenk at de åpner seg sånn for deg. - Uttalelsen trekkes tilbake.
Er du ikke det de kaller en "fengselstyster"?
Jeg vet ikke hva folk kaller meg.
En som vitner mot andre innsatte for å få kortere straff.
-Ja, noen ganger. -Og jo bedre historie...
Protest! Antakelser som ikke støttes av bevisbyrden.
Mr. Sullivan, ikke tving meg til å advare deg.
Fikk du ikke ni måneders straffefradrag for vitnemålet?
Jo.
Og du kjenner detaljene fra drapet fordi Fisher tilsto?
Ja, sir. Det stemmer.
Han kjente deg knapt, men måtte lette sitt hjerte?
Unnskyld, er det et spørsmål?
Diktet du ikke sammen denne tilståelsen-
-fra politirapporten du fikk av Eric Fisher i fengslet?
-Nei, sir, det ville jeg ikke gjort. -Ikke det?
-Ikke for en kortere straff engang? -Nei, det ville jeg ikke.
Jeg har ikke mer å si til vitnet.
DAGEN FOR DOMFELLELSEN
Mr. Fisher, reis deg opp.
I saken "Delstaten California mot Eric Henry Fisher,"-
-med saksnummer 279-LA-31,-
-finner juryen og ovennevnte tiltalte skyldig i uaktsomt drap.
Retten er hevet.
Det er feil! Det er...!
De har ikke bevist noe! Alt er indisier. Det vet du!
Det er feil! Vi anker vel?
Vi skal anke, Eric! Det lover jeg.
Ikke vær redd. Vi skal ordne opp i alt dette.
Eric!
Beklager. Vi er nesten ferdige her, Mr. F.
Det ser rent ut i mine øyne. Det er bra.
Vi vil ikke etterlate rot til de nye eierne.
Flyttefirmaet og Trey gjør det siste, og så kan vi dra.
Vårt nye liv.
Det var det siste.
Takk, Trey. Tusen takk.
En venn nordfra ringte.
Han så Chris Keller gå ut fra et ungkarshotell.
Jaså?
Jeg vurderer å finne han og spille inn historien hans.
Mener du en slags tilståelse?
Eric gjorde det ikke. Jeg vil få han ut.
Kan du gi meg litt penger?
Jeg kan sove hos venner der oppe, men bussbilletten og andre ting...
Ja...
Jeg vet ikke. Kan du ikke bare ta bilen hans?
Ponyen?
Det kan jeg ikke gjøre.
-Det går bra. -Er du sikker?
Vær så god.
Jeg skal passe på henne.
Du er vennen hans. Han hadde ønsket at du fikk den.
Jøss, takk.
Jeg skal finne Chris Keller. Jeg sverger på Gud.
2. januar 1986 ble Eric Fisher dømt-
-til minst 16 års fengsel i California.
Han tilsto drapet på mora fire ganger-
-på møter med prøveløslatelsesnemnda.
Siden 1999 har han hevdet at han er uskyldig.
Se episodene i valgfri rekkefølge.
Gå til hovedmenyen for å velge neste episode.
Tekst: Tone Hansen www.sdimedia.com