30. DECEMBER LOS ANGELES / NEW YORK
9. FEBRUAR PHOENIX
Ja, hvad?
Gudskelov.
Undskyld. Undskyld, at jeg har kimet dig ned som en galning.
Ja, det har du.
Jeg... Du smuttede bare.
Jeg kan ikke... Hvor er du?
Jeg trængte til at køre en tur. Jeg er ude i ørkenen et sted.
Pis. Min hånd bløder.
Undskyld, skat.
Det er ikke din skyld.
-Undskyld. -Jeg skulle have passet bedre på.
Det føles, som om det er. Du blev så vred.
Hvordan havde du troet, jeg ville reagere?
Jeg troede... du ville blive glad.
Jeg kan ikke... Jeg kan slet ikke fatte det lige nu.
Min søster havde ret.
-Super. Okay. -Hun sagde, det ville ske.
-Har du allerede fortalt hende det? -Ja. Undskyld.
Rose, vi skulle jo ikke have børn.
Det var bogstaveligt talt det første, vi aftalte på vores første date.
Vi har altid grinet af andre par med deres...
Satans. Beklager, jeg kan ikke.
Rose, jeg kan ikke være far. Det ved du godt.
Mark, elsker du mig?
Selvfølgelig.
Så kom hjem, og lad os tale om det.
Jeg står i indkørslen,
og om nødvendigt venter jeg på dig her hele natten.
Okay?
Kom nu.
Nej. Jeg kan ikke.
Jeg har brug for at være alene. Beklager. Jeg magter ikke det her.
Du må ikke gå fra mig på den måde.
-For helvede, Mark. -Jeg magter det ikke lige nu.
-Jeg har brug for dig. -Jeg kan ikke.
Rose. Rose?
Det må du undskylde. Jeg kørte forbi nogle parabolantenner.
-Det var nok det... -Mark?
-Lad nu være. -Hvor er du?
Det har jeg jo sagt. Jeg kører gennem ørkenen.
Jeg kører sydpå. Jeg er i Tucson ved 10-tiden,
og så bliver jeg vel hos Andy.
Jeg har været så bekymret.
Jeg ringede til politiet, Mark. Er du okay?
Ringede du til politiet?
Jeg troede sgu, at du var ude for en ulykke eller var død.
Hvad?
Forbindelsen røg et øjeblik, og så troede du, jeg var i en ulykke?
-Hvorfor skal du være så melodramatisk? -Melodramatisk?
Du har kraftedeme været væk i tre dage, Mark.
Nej.
Hvad mener du med nej?
Rose, jeg er helt med. Det er også svært for dig, og måske er jeg egoistisk,
men drop det der, du har gang i.
Hvad er det, du mener, jeg har gang i?
-Det ved jeg ikke. Du lyder sindssyg. -Sindssyg?
Jeg fortalte, at jeg var gravid,
og efter at have slået til garagedøren satte du dig ind i bilen og kørte din vej.
Jeg har ikke kunnet få fat på dig før nu tre dage senere, og så er jeg sindssyg?
Rose, det er stadig søndag. Jeg kørte for en halv time siden.
-Det er onsdag, Mark. -Hvad...
Hvad fanden er der med dig? Du gør mig bange.
Okay. Er det her din søsters idé?
Fucking Johanna.
Okay, nu må du holde op med at ringe hvert andet øjeblik.
Mark?
-Mor? -Mark, er det dig?
Undskyld, jeg troede, det var... Jeg talte lige med Rose.
-Min skat. -Er du okay?
Det går bedre nu, hvor jeg ved, at du er okay.
-Hvad er der sket? Hvor er du? -Ikke noget. Slap af, mor. Okay?
Rose er gravid, så... Sådan er det.
Det ved jeg godt, skat.
-Har hun allerede fortalt dig det? -Det behøvede hun ikke. Jeg kunne se det.
Hun er fire måneder henne, Mark.
Hvad mener du, mor?
Jeg så Rose i dag, og hun har en stor, smuk mave.
-Hun er så ked af det. -Hvad...
-Hun savner dig sådan, men... -Mor, jeg kører til Tucson.
Jeg bliver hos Andy i et par dage.
Bare et par dage, mens jeg sunder mig. Okay?
Jeg har masser af tid til at beslutte, hvad jeg har tænkt mig. Okay?
Hun har været gravid i fire uger, sagde hun.
Fire uger, ikke fire måneder.
Uger.
Vend om med det samme.
Nej, mor. Du kan ikke... Du forstår det bare ikke.
Forstår jeg det ikke? Jeg ved, hvad den pige går igennem nu.
-Jeg var helt alene med dig. -Jeg kan ikke det her... Mor?
-Du har været væk i fire måneder. -Mor? Farvel.
Hej, det er Andrew fra Andrews IT.
Jeg kan ikke tage telefonen, så læg en besked.
Det er mig, mand. Det er Mark.
Jeg håber ikke, du skal på en fræk date i aften,
for jeg kommer og sover på din sofa.
Jeg har haft et stort skænderi med Rose.
Og hun...
Hun er gravid.
Og jeg kan ikke.
Jeg kan bare ikke... Jeg kan ikke binde mig til det, vel?
Jeg kan ikke love at elske nogen evigt. Min far kunne ikke elske mig et øjeblik.
Jeg kunne i hvert fald godt bruge en god ven lige nu.
Der er fri bane på vejene,
så jeg er nok fremme hos dig ved 10-tiden, hvis det er i orden?
Vi ses snart, mand.
Yo, mand.
-Mark? -Ja, beklager.
Jeg har lige lagt en totalt depri besked på din svarer.
-Jeg spurgte bare, om jeg må sove hos dig. -Hvad fanden, Mark?
Hvad er der galt?
Jeg vidste godt, du ikke ville have børn, men jeg havde aldrig...
Jeg havde aldrig troet, du ville gøre sådan.
-Gøre hvordan? -Bare smutte.
Hvem siger, jeg smutter?
Jeg har lige hørt, at hun er gravid, og jeg må lidt væk.
Jeg kan ikke bare bede hende om at få en abort. Og ærligt talt er det ikke...
En abort? Stop lige, Mark.
Barnet blev født for et halvt år siden.
Jeg flyttede tilbage til Phoenix for at hjælpe din kone, mand.
Jeg var der, da han blev født.
For helvede. Også dig? Lad nu være med det der.
Hvad snakker du om?
Hvordan kan...
Helt ærligt. Det her er for sygt.
Hvorfor går du med på deres leg?
Deres? Hvem?
Fucking Johanna. Jeg ved ikke...
Ligesom hun gjorde mod Rob. Kan du huske det?
Vi skulle ringe til ham samtidig hver dag, for så ville han blive stoffri.
Det er endnu en af hendes sindssyge metoder.
-Nej. -Jo, det er. Og det virker ikke.
Det er nemlig noget værre gylle. Jeg får bare mere lyst til at køre videre.
Mark, jeg taler tit med Johanna. Hun er den eneste, der tror på dit pis.
-Mit pis? -Ja.
Johanna siger, at du ikke lyver, når du påstår, at du lige er kørt hjemmefra.
Hun siger, du har en lidelse,
hvor du kører alene rundt eller... Jeg ved det ikke.
Hun tror, det bliver udløst af noget.
Du er overbevist om, at du genoplever den samme dag.
Seriøst? Hvilken dag?
Den dag, du smadrede dit liv, Mark.
Den dag, du kørte ud i ørkenen og forlod din gravide kone.
Nej, Andy. Lad nu være, mand. Hold op.
Hvad dag er det?
Sig, hvad dag det er.
Det er... søndag. Søndag den 9. februar.
Jeg kørte hjemmefra for en halv time siden, og der var ingen baby.
Se på skærmen på din telefon. Hvilken dato står der?
Jeg kører. Jeg ved ikke...
Gør det nu, Mark. Bare læs op, hvad der står på skærmen.
For pokker. Øjeblik. Vorherre bevares.
Der står jo selvfølgelig...
Nej, nej. Okay.
Det er... Hvordan har du...
Det var snedigt, mand. Hvordan har du gjort det?
Jeg har ikke gjort noget.
Du har ændret datoen på min telefon. Selv årstallet er et andet.
Fordi det er det, Mark.
Nej, det er ej. I driver gæk med mig.
Mark, jeg elsker dig.
Det gør jeg, og jeg er glad for, at du endelig tog telefonen,
men du har et barn nu og en smuk kone, der har brug for, at du kommer hjem.
Så hvor du end er, må du vende bilen og køre hjem til dem.
Det er ikke for sent at løse tingene.
Hallo?
Andy? Er du der? Andy?
Mark? Er det dig?
Mor? Er du sammen med Andy?
Min lille skat.
Er du okay?
-Jeg ringede til dig... -Mor.
...fordi det i dag er fem år siden, nogen sidst hørte din stemme.
Det var din ven Andy.
Jeg har lige talt med Andy.
Er du okay?
Mark, jeg har ikke været rask, siden du forsvandt for alle de år siden.
Jeg blev syg. Meget syg, min skat.
Jeg vil ikke forstyrre, men jeg får måske ikke en chance til for at fortælle dig...
Fortælle mig hvad?
Jeg ved godt, hvorfor du stak af fra din familie.
Det var på grund af din far.
-Fordi han forlod os, da du blev født. -Mor.
Hør på mig.
Din far vidste ikke, at jeg var gravid.
Vent. Hvad?
Han var i hæren.
Hans udstationering startede den dag, jeg opdagede, at jeg ventede dig.
Jeg nænnede ikke at fortælle ham det.
Han døde i en ulykke nogle få uger senere.
Hvad er det, du siger, mor?
Du var helt lille, da du begyndte at spørge til ham,
så jeg sagde, at han var ude på eventyr et sted i verden,
og at han måske en dag kom hjem.
Du var kun et lille barn, og den historie gjorde dig så glad.
Nogle gange sagde du til dine venner, at han var arkæolog.
Senere var han astronaut eller filmstjerne.
Hvad der nu gjorde dig glad.
Hvordan skulle jeg kunne tage det fra dig?
Mor.
Og en dag holdt du helt op med at spørge mere.
Hvor kunne du?
Jeg ved, at din far ville have elsket dig af hele sit hjerte,
for du er en god mand, Mark.
Hører du? Du er en god mand.
Mark?
Skat, er du der?
Mark!
Fuck!
Fuck.
Åh nej, hvad laver jeg? Hvad er det, jeg laver?
Mor? Er du der?
Mor?
Gid du havde sagt sandheden for længe siden.
Gid du havde. Men jeg forstår det godt.
Nu hvor jeg ved, han er død, er jeg bare...
Det gør mig bare så ked af det.
Det gør bare så forbandet ked af det.
Mor, jeg ved ikke, om du hører det her,
men jeg vil bare... Jeg vender bilen.
Jeg ringer til min kone og siger, at jeg kommer hjem.
-Hallo? -Hej.
Ja?
Undskyld. Er... Jeg skulle tale med Rose.
Der er ingen Rose her, mand. Det er Jesus.
Er det 555-0133?
Ja, det er mit nummer.
Pis. Okay.
Hold op.
Det er Andy.
Andy, mand. Det er mig, Mark.
Okay, nu må du ikke flippe ud. Jeg beder dig.
For nogle minutter siden sagde du til mig, at jeg stadig kunne nå at løse tingene.
For helvede, Mark.
Du vil sige, at det er flere år siden, men det er lige sket for mig.
Jeg kommer hjem nu, og det skal min kone vide.
Mark, jeg... Jeg ved ikke, hvordan jeg skal sige det.
Rose lod sig skille for mange år siden.
Du blev officielt erklæret død.
Efter din mors begravelse. Den troede vi alle sammen, at du ville dukke op til.
Da du ikke kom, var det afgjort.
Rose har et nyt liv nu.
Hvor lang tid er der gået?
-Hvad mener du? -Siden vi sidst talte sammen.
Det ved jeg sgu ikke.
Sig det.
Julian fylder 12 i dag. Vi holder fødselsdagsfest for ham lige nu.
Julian?
Det er din søn.
Julian er din søn.
Har jeg... Har jeg en søn?
Hør nu. Du kan ikke blive ved med det her.
Du kan ikke blive ved med at dukke op med nogle års mellemrum og skabe kaos.
Er Rose der? Er hun der sammen med dig?
-Må jeg få lov til at tale med hende? -Nej. Det er ikke nogen god idé.
Jeg skal bare fortælle hende noget. Kom nu.
Okay. Godt.
Ja, det er ham. Det er Mark.
-Hallo? -Rose, det er mig.
Du skal bare vide, at jeg elsker dig.
Og jeg er ked af det. Jeg er virkelig ked af det.
Jeg er ked af, at jeg gjorde det mod dig.
Jeg var så bange. Jeg var så enormt bange.
Jeg kommer hjem. Okay?
Mark, vær sød at lade være.
Det bliver jeg nødt til.
Hvis du efter 12 år pludselig har besluttet dig for,
at du gerne vil møde din søn,
vil jeg ikke forhindre dig i det, men ikke i dag.
Ikke sådan her midt i hans fødselsdag.
Elsker du mig stadig?
Jeg...
Kom nu.
Jeg er gift med Andy nu.
Hvad?
Han var der for mig, da du forsvandt, og så skete det bare.
Og han er...
Hallo? Mark, er du der?
Min hånd.
Hallo?
Glem det. Jeg er hjemme om nogle minutter. Okay?
Bare rolig. Jeg dukker ikke op til festen,
for jeg har lige opdaget, at min hånd stadig bløder.
-Din hånd? -Min højre hånd.
Jeg kigger på den lige nu.
Jeg slog hånden, da jeg bankede den ind i garagedøren for ikke så længe siden.
Det forstår jeg ikke.
Det vil sige, at du befinder dig i en anden tid eller et andet sted.
Men når jeg kommer hjem, ved jeg, at det bare vil være dig,
der venter på mig i vores indkørsel, som du lovede, at du ville.
Det er 12 år siden. Mark.
Måske for dig, men ikke for mig.
Når jeg er hjemme om nogle minutter, finder jeg ud af, om jeg har ret.
Du knuste mit hjerte, Mark.
Jeg elskede dig så højt.
Men du må ikke komme tilbage nu.
Lad nu være, Mark.
Rose.
Rose!
Rose, jeg er næsten hjemme. Om et øjeblik er jeg i indkørslen.
Hallo?
Er det Mark?
Ja.
Jeg... Jeg hedder Julian.
Jeg er Rose Walshs søn.
Åh gud.
Jeg ved ikke, om det virkelig er dig
eller bare en fyr, som har min fars gamle nummer, eller...
Nej, det... Det er mig.
Jeg har ringet til det her nummer så mange gange.
Jeg er ked af, at jeg ikke var der for dig.
Det er jeg virkelig.
Undskyld.
Ja...
Hør her...
Hvis du en dag skulle få lyst til...
Jeg ved ikke. At mødes til en øl eller noget... Ja, jeg er bare...
Jeg ville bare sige, at jeg... Det vil være helt fint med mig.
Julian. Hør her.
Vi skal nok drikke den øl, ikke?
Det skal vi. Det og en masse andre ting.
Hører du?
Det lover jeg dig. Jeg vil aldrig svigte dig igen.
Jeg vil gøre alt, der er menneskeligt muligt,
for at du bliver den lykkeligste i verden.
Det sværger jeg.
Det lyder godt.
Men inden det bliver jeg nødt til at tale med din mor. Okay?
For jeg tror, hun venter på mig.
Ja. Okay.
Jeg elsker dig, min dreng.
Jeg elsker også dig, far.
Okay.
Jeg er hjemme.
-Held og lykke. -Tak. Farvel.
Rose. Rose, jeg er hjemme. Rose?
Tekster af: Eskil Hein