Hívások
A KEZDET
Igen, mi az?
Hála az égnek!
Bocs. Bocsi, hogy ennyiszer hívogattalak.
Igen, elég sokszor.
De... csak úgy leléptél.
Nem ért... Hol vagy?
Le akartam lépni. A sivatagban autózom.
Basszus, vérzik a kezem.
Úgy sajnálom!
Úristen, nem a te hibád.
- Sajnálom. - Vigyázhattam volna.
Pedig úgy érzem. Annyira mérges lettél!
Most mit vártál, hogy fogok reagálni?
Azt hittem... örülsz majd neki.
Csak... Nem... Nem is... El sem bírom hinni.
A nővéremnek igaza volt.
- Jó. Értem. - Megmondta, hogy ez lesz.
Megmondtad neki?
Igen. Bocsi.
Rose, megegyeztünk, hogy nem lesz gyerek.
Szinte ez volt az első dolog, amit megbeszéltünk az első randinkon.
Mindig kinevettük azokat a párokat, akik...
Basszus, bocs, nem megy.
Rose, én nem lehetek apa. Te is tudod.
Mark, szeretsz engem?
Hát persze.
Akkor gyere haza, hogy megbeszélhessük!
A ház előtt állok,
ha kell, egész éjjel itt fogok várni rád.
Jó?
Kérlek!
Nem. Nem megy.
Egyedül akarok lenni. Sajnálom, most nem tudok ezzel foglalkozni.
Kérlek, ne hagyj itt így!
- Basszus! - Képtelen vagyok rá.
- Szükségem van rád! - Nem.
Rose. Rose?
Bocsi, megszakadt. Elhaladtam pár antenna mellett.
- Biztos... - Mark?
Ne csináld ezt!
Hol vagy?
Megmondtam. A sivatagban autózom.
Dél felé megyek. Kb. 22.00-ra érek Tucsonba,
majd Andynél alszom.
Úgy aggódtam!
Felhívtam a rendőrséget, Mark. Jól vagy?
Felhívtad a... a rendőrséget?
Azt hittem, baleset ért, vagy meghaltál.
Mi van?
Egy pillanatra szakadt meg a vonal. Azt hitted, baleset ért?
- Azért nem kell túldrámázni, Rose! - Túldrámázni?
Már három kibaszott napja, hogy elmentél!
Nem.
Hogy érted, hogy „nem”?
Figyelj, megértem!
Tudom, neked is nehéz, és talán most önző vagyok,
de bármit is akarsz elérni, elég!
Mi... Mi... Szerinted mit akarok elérni?
Nem tudom, de tiszta őrült vagy.
Őrült?
Elmondtam, hogy terhes vagyok,
te beütötted a garázsajtót, és elhajtottál.
Már három napja nem tudtalak elérni,
és én vagyok az őrült?
Rose, még vasárnap van.
Fél órája indultam el.
- Szerda van. - Mi…
Mi a fene bajod van?
Megijesztesz.
A nővéred találta ki ezt?
Kurva Johanna!
Ne hívogass már percenként!
Mark?
- Anya? - Mark, te vagy az?
Bocsi, azt hittem… Azt hittem, Rose-zal beszélek.
- Kicsikém! - Jól vagy?
Drágám, most már jobban, hogy felhívtál.
- Mi történt veled? Hol vagy? - Semmi.
Anya, nyugi már!
Rose terhes lett, szóval... ez van.
Tudom, drágám.
Rose elmondta neked?
Ó, drágám! Nem kellett elmondania. Láttam.
Már négy hónapos terhes, Mark.
Miről beszélsz?
Ma láttam Rose-t, és gyönyörű, nagy pocakja van.
- Olyan szomorú! - Mi a f…
Nagyon hiányzol neki, de...
Épp Tucsonba tartok.
Pár napig Andynél leszek.
Amíg összeszedem magam.
Még bőven van időm eldönteni, hogy mi legyen.
Rose azt mondta, hogy négy hetes terhes.
Négy hetes, nem négy hónapos.
Négy hetes.
Fordulj vissza azonnal!
Nem, anya, nem... Nem érted.
Én nem értem?
Pontosan tudom, hogy min megy most keresztül.
- Egyedül neveltelek fel. - Ez nem megy... Anya?
- Négy hónapja tűntél el. - Anya? Csak... Jó, szia.
Üdv, itt Andrew az Andrew's IT-tól.
Most nem tudom felvenni, hagyjon üzenetet!
Hé, haver, én vagyok az. Mark.
Remélem, ma nem lesz randid,
mert a kanapédon fogok aludni.
Kicseszettül összevesztünk Rose-zal.
És az van...
hogy terhes.
És nem megy.
N-Nem megy… Képtelen vagyok erre.
Örökké szeretni valakit,
miközben a saját apám sem szeretett engem.
Jó lenne egyet beszélgetni.
Eléggé kihaltak az utak,
kb. 22.00-ra fogok odaérni, oké?
Hamarosan ott vagyok.
Csá!
- Mark? - Igen, bocs.
Most hagytam egy kurvára depresszív üzenetet neked.
A-Azt akartam kérdezni,
- aludhatok-e nálad. - Mi a fasz?
Hé, haver, mi a baj?
Tudtam, hogy nem akarsz gyereket, de sosem...
sosem gondoltam, hogy ilyen ember vagy.
- Milyen? - Aki lelép.
Ki mondta, hogy lelépek?
Ma tudtam meg, hogy Rose terhes, és egyedül kell lennem.
Gondolkozni. Nem kérhetem meg, hogy menjen el abortuszra.
És őszintén szólva nem...
Abortuszra? Hú, hú, hú, ácsi, Mark!
Már hat hónapja megszületett a baba.
Phoenixbe költöztem, hogy segítsek a feleségednek.
Ott voltam a szülésnél.
Ó, haver!
Komolyan? Már te is kezded? Ne már! Ne csináld ezt!
Mit? Miről beszélsz?
Hogy… hogyan…
Haver, haver! Elég, haver, ez már beteges!
Nyomod velük ezt a hülyeséget?
Velük? Kikkel?
Velük, a kibaszott Johannával, meg nem tudom.
Amit Robbal is művelt, emlékszel?
Mindennap ugyanakkor kellett felhívni,
hogy segítsünk a függőségével.
Tudom, hogy ez is az ő őrült ötlete.
- Nem az. - De igen!
- És nem jön be. - Nem az.
Azért, mert tudom, hogy baromság.
Sőt, legszívesebben haza sem mennék.
Sokszor beszélek Johannával.
Igazából ő az egyetlen, aki elhiszi a baromságaidat.
- A baromságaimat? - Igen.
Johanna szerint tényleg azt hiszed, hogy most mentél el otthonról.
Olyan betegségben szenvedsz,
hogy amikor egyedül vezetsz, vagy... Nem tudom.
Úgy gondolja, valami kiváltja ezt.
És most azt hiszed, ugyanaz a nap van még mindig.
Ó, igen? M-Melyik nap?
Amikor elcseszted az életedet.
Amikor kihajtottál a sivatagba, és otthagytad Rose-t.
Nem, nem, Andy. Ne már! Elég!
Milyen nap van ma?
Mondd, milyen nap van!
Ma... Vasárnap. Február 9-e, vasárnap.
Fél órája jöttem el otthonról, és még nem volt baba.
Nézd meg a telefonodat!
Milyen dátumot ír?
Vezetek, most...
Légyszi, Mark, Mark! Csak nézd meg a telefonodat!
Ó, az istenért! Jó, egy pillanat. Jézusom!
Hát, nyilván…
Nem, nem, nem, nem, nem, nem, nem. Oké.
De... Hogyan...
Ez... Ez okos húzás, haver. Hogy csináltad?
Nem csináltam semmit.
Megváltoztattad a dátumot.
Még az év is más lett.
Mert másik év van már. Tényleg.
Dehogyis! Csak össze akartok zavarni!
Mark, szeretlek.
Komolyan, és örülök, hogy végre felvetted a telefont.
De most már ott a gyereked, haver.
Meg a gyönyörű feleséged, aki vár haza.
Bárhol is vagy, fordulj vissza, és menj haza!
Még nem késő helyrehozni a dolgokat!
Halló?
Andy? Andy? Ott vagy? Andy?
Mark? Te vagy az?
Anya? Andyvel vagy?
Ó, kicsikém!
Kicsikém!
Jól vagy?
- Azért hívtalak... - Anya.
...mert pontosan ma öt éve, hogy utoljára hallotta valaki a hangodat.
A barátod, Andy volt az.
Most beszéltem vele.
Jól vagy?
Mark, nem vagyok túl jól, amióta évekkel ezelőtt eltűntél.
Beteg vagyok. Nagyon beteg, drágám.
N-Nem akarlak zavarni, de lehet, már nem lesz alkalmam elmondani…
De mit?
Tudom, miért hagytad ott a családodat.
Az apád miatt.
- Ő is elhagyott, amikor megszülettél. - Anya!
Figyelj!
Apád nem tudta, hogy terhes vagyok.
Tessék?
A... A seregben szolgált.
Aznap utazott ki, amikor kiderült, hogy terhes vagyok,
így nem akartam elmondani neki.
Nem sokkal utána meghalt, egy balesetben.
Miről beszélsz, anya? De...
Már kiskorodban is faggattál róla,
így azt mondtam neked, hogy apád kalandozni ment,
és majd hazajön egy nap.
Nagyon kicsi voltál, és ez a mese boldoggá tett.
Néha a barátaidnak is elmesélted, hogy apád régész.
Utána asztronauta lett, meg filmszínész.
Amit épp kitaláltál.
Nem akartalak elszomorítani.
Ó, anya!
Aztán nem kérdezgettél már.
Hogy tehetted?
Tudom, hogy apád teljes szívéből szeretett volna,
mert jó ember vagy, Mark.
Hallod? Jó ember vagy.
Mark? Mark?
Kicsikém, ott vagy?
Mark!
Bassza meg!
Istenem, mit művelek? Mit művelek?
Anya, ott vagy még?
Anya?
Bárcsak hamarabb elmondtad volna!
Bárcsak! De megértem.
Annyira elszomorít...
hogy meghalt... Nagyon elszomorít.
Nagyon elszomorít, basszus!
Anya, nem tudom, hallod-e ezt,
de... most... vissza... visszafordulok.
Felhívom a feleségemet, hogy hazamegyek.
- Halló? - Szia.
Igen?
Ó, bocsi... Rose-t keresem.
Nincs. Itt nincs Rose, haver. Jesus vagyok.
Ez a 555-0133?
Igen, ez a számom.
Ó, basszus! Oké.
Elég már!
Itt Andy.
Andy, haver! Én vagyok, Mark.
Oké, ne... Ne akadj ki, légyszi, légyszi, légyszi!
Egy pár perce azt mondtad,
hogy még nem késő helyrehozni a dolgokat.
Jézusom, Mark!
Azt fogod mondani, hogy annak több éve.
De nálam csak pár perce történt.
Most hazamegyek, és szólni akarok Rose-nak.
Mark. Nem... Nem is tudom, hogy mondjam ezt meg.
Rose évekkel ezelőtt elvált tőled.
Hivatalosan halottnak nyilvánítottak.
Anyukád temetése után
még reméltük, hogy felbukkansz.
De amikor nem jöttél, akkor vége lett.
Rose új életet kezdett.
Mennyi idő telt el?
- Miről beszélsz? - Amióta beszéltünk.
Basszus, nem tudom.
Mondd meg!
Julian 12 éves lett ma.
Most ünnepeljük a születésnapját.
Julian?
A fiad.
A te fiad.
Nekem... fiam született?
Haver, figyelj, nem csinálhatod ezt!
Nem tűnhetsz fel a semmiből pár évente, hogy mindent összekavarj!
Kérlek, Rose ott van? Ott... Ott van veled?
Hívd oda, kérlek!
Nem. Ez nem jó ötlet.
Beszélnem kell vele. Kérlek!
Jó. Rendben.
Figyelj! Igen, igen, ő az. Mark.
- Halló? - Rose, én vagyok az.
Azt akartam mondani, hogy szeretlek.
És sajnálom. Nagyon sajnálom.
Sajnálom, hogy ezt tettem veled.
Megijedtem. Nagyon megijedtem.
Hazamegyek, jó?
Mark, kérlek, ne!
Muszáj.
Figyelj, ha 12 év után úgy döntesz,
hogy látni akarod a fiadat,
én nem állítalak meg. De ma nem!
Ma van a születésnapja, az istenért!
Szeretsz még engem?
Én...
Kérlek!
Most már Andy a férjem.
Micsoda?
Ott volt mellettem, amikor te eltűntél, így alakult.
És ő...
Halló? Mark, ott vagy?
A kezem. A kezem.
Halló?
Mindegy. Mindjárt hazaérek.
De ne aggódj, nem... nem tűnök fel a születésnapon,
mert rájöttem, hogy a kezem még mindig vérzik.
- A kezed? - A jobb kezem.
Most vettem észre.
Mert beütöttem a garázsajtót,
mielőtt elhajtottam otthonról.
Nem értem, miről beszélsz.
Azt jelenti, hogy bárhol is vagy, az valahol más helyen vagy időben van.
De ha hazaérek, tudom... hogy csak te leszel ott,
a házunk előtt várva, ahogy ígérted.
Annak már 12 éve, Mark.
Neked igen, de nekem nem.
Pár perc múlva hazaérek, és kiderül, hogy igazam-van e.
Összetörted a szívemet, Mark.
Annyira szerettelek!
De kérlek, ne gyere most vissza!
Kérlek!
Rose.
Rose!
Rose, mindjárt hazaérek. Pár... Pár perc, jó?
Mindjárt hazaérek.
Halló?
Mark?
Igen.
Itt... I-Itt Julian.
Rose Walsh fia.
Úristen!
A-Azt sem tudom, hogy tényleg te vagy az...
vagy csak egy ember apám régi számával, vagy...
Nem… Én vagyok az.
Annyiszor hívtam már ezt a számot...
Sajnálom, hogy nem voltam ott neked.
Őszintén.
Sajnálom!
Igen...
Figyelj...
Ha... Ha majd valamikor szeretnél...
találkozni, meginni egy sört, akkor, igen... Csak...
Csak azt akartam mondani, hogy... én benne lennék.
Julian, figyelj!
Találkozni fogunk, jó?
Meg sörözünk. Meg mást is csinálunk majd.
Hallod?
Megígérem. Soha többé nem okozok csalódást.
Mindent meg fogok tenni
a boldogságodért, fiam.
Esküszöm!
Az jó lesz.
De előtte még beszélnem kell anyukáddal, jó?
Mert szerintem vár rám.
Jó. Oké.
Szeretlek, fiam!
Én is szeretlek, apa.
Jól van.
Hazaértem.
- Sok szerencsét! - Köszi. Szia!
Rose. Rose, hazajöttem. Rose?
A feliratot fordította: Alimuradov Dóra