Hovory
ZAČIATOK
30. DECEMBER LOS ANGELES / NEW YORK
9. FEBRUÁR PHOENIX
Áno, čo?
Vďakabohu.
Prepáč, že som ti stále volala ako šialená.
To teda áno.
Len tak si odišiel.
Nechápem... Kde si?
Potreboval som sa previezť. Som niekde v púšti.
Do riti, krváca mi ruka.
Prepáč, zlato.
Bože. Nie je to tvoja vina.
- Prepáč. - Mal som byť opatrnejší.
Mala som pocit, že je. Nahneval si sa.
Áno, a čo si čakala, že poviem?
Myslela som si, že budeš rád.
Nemôžem tomu teraz uveriť.
Moja sestra mala pravdu.
- Skvelé. - Povedala, že toto sa stane.
Už si jej to povedala?
Áno. Prepáč.
Povedali sme, že deti mať nebudeme.
Dohodli sme sa na tom už takmer na prvom rande.
Veď sa vždy smejeme na iných pároch s deťmi...
Do riti. Prepáč.
Rose, nemôžem byť otec. Vieš to.
Mark, ľúbiš ma?
Samozrejme, že áno.
Tak poď domov a preberieme to.
Stojím na ulici pred domom
a budem tu čakať celú noc, ak budem musieť, kým sa nevrátiš.
Dobre?
Prosím.
Nie. Nemôžem.
Musím byť chvíľu sám. Nemôžem to teraz riešiť.
Nenechávaj ma tu takto.
- Do riti. - Nemôžem to teraz riešiť.
- Potrebujem ťa. - Nemôžem.
Rose. Rose?
Prepáč, šiel som okolo satelitov.
- Asi to bolo... - Mark?
Prosím, nerob to.
Kde si?
Povedal som ti. Idem po púšti.
Idem na juh. O desiatej budem v Tucsone
a asi prespím u Andyho.
Bála som sa.
Volala som políciu, Mark. Je ti niečo?
Volala si políciu?
Myslela som si, že si mal nehodu alebo zomrel.
Čože?
Na sekundu som stratil signál a myslela si si, že som mal nehodu?
- Prečo si taká melodramatická? - Melodramatická?
Bol si preč tri dni, Mark.
Nie.
Čo tým myslíš?
Rose, chápem.
Aj ty to máš ťažké a asi som trochu sebecký
a neviem, o čo sa snažíš, ale dosť.
O čo sa snažím?
Neviem, ale znieš šialene.
Šialene?
Povedala som ti, že som tehotná
a ty si vrazil päsťou do dverí, nasadol do auta a zmizol.
Tri dni, až doteraz som sa ti nevedela dovolať.
A ja som šialená?
Ešte je nedeľa.
Odišiel som pred pol hodinou.
- Je streda. - Čo?
Čo to s tebou je?
Desíš ma.
Nahovorila ťa na toto sestra?
Blbá Johanna.
Prestaň mi každú minútu volať.
Mark?
- Mami? - Mark, si to ty?
Prepáč, myslel som... Hovoril som s Rose.
- Zlato. - Si v poriadku?
Už som, keď viem, že si v poriadku.
- Čo sa ti stalo? Kde si? - Nič.
Mami, upokoj sa, dobre?
Rose je tehotná, to je všetko.
Ja viem, zlato.
Už ti to povedala?
Nemusela. Všimla som si to.
Je vo štvrtom mesiaci, Mark.
Čo to hovoríš?
Dnes som Rose videla a mala krásne veľké bruško.
- A je smutná. - Čo do...
Veľmi jej chýbaš...
Mama, idem do Tusconu.
Pár dní budem u Andyho.
Len pár dní, kým sa vzchopím.
Budem mať dosť času rozhodnúť sa, čo s tým.
Povedala, že je len vo štvrtom týždni.
Štvrtý týždeň, nie mesiac.
Týždeň.
Otoč sa.
Nie, mama... nerozumieš tomu.
Nerozumiem?
Presne viem, čím si to dievča prechádza.
- Vychovala som ťa sama. - Teraz nie, mama.
- Bol si preč štyri mesiace. - Mami? Ahoj.
Dobrý, tu Andrew z Andrewho IT.
Nemôžem teraz volať, tak nechajte odkaz.
Ahoj, kámo, to som ja, Mark.
Dúfam, že dnes nemáš rande,
lebo by som chcel u teba prespať.
Strašne som sa pohádal s Rose.
A ona je...
Je tehotná.
A ja nemôžem...
Nemôžem to urobiť.
Nemôžem niekomu sľúbiť lásku, keď môj otec ma neľúbil ani dve minúty.
Takže by sa mi zišiel kamoš.
Máte tu dosť prázdne cesty,
takže prídem asi o desiatej, je to v pohode?
Čoskoro sa uvidíme.
Ahoj.
- Mark? - Prepáč,
práve som ti na telefóne nechal depresívny odkaz.
Pýtal som sa, či môžem
- u teba prespať. - Šibe ti?
Hej, čo sa deje?
Vedel som, že nechceš deti, ale toto...
Nemyslel som si, že si taký.
- Aký? - Že ujdeš.
Ja som ušiel?
Len dnes mi povedala, že je tehotná, chcel som byť sám.
Vyčistiť si hlavu. Nemôžem chcieť, aby šla na potrat...
A úprimne, nemyslím si...
Na potrat? Hej, prestaň, Mark.
To dieťa sa narodilo pred pol rokom.
Presťahoval som sa do Phoenixu, aby som tvojej žene pomohol.
Bol som tam, keď sa narodil.
Bože.
Naozaj? Aj ty? No tak. Prestaň.
S čím? O čom to hovoríš?
Ako môžeš...
No tak. Toto je choré.
Prečo s nimi hráš tú hru?
S nimi? S kým?
S nimi. Blbou Johannou a neviem.
To isté urobila Robovi, pamätáš?
Mali sme mu každý deň volať a to mu malo pomôcť prestať s drogami.
Toto je jej ďalšia šialená metóda.
- Nie je. - Áno, je.
- A nefunguje. - Nie je.
Poviem ti prečo. Lebo to je blbosť.
Len ma to núti ísť ďalej.
S Johannou sa veľa rozprávame.
A ona jediná verí tým tvojím kecom.
- Kecom? - Áno.
Johanna hovorí, že neklameš, keď tvrdíš, že si práve odišiel.
Hovorí, že trpíš nejakou chorobou,
že keď sám šoféruješ alebo neviem.
Niečo to spúšťa, jasné?
A že si vtedy myslíš, že znova prežívaš ten istý deň.
Naozaj? Aký deň?
Deň, keď si si zničil život.
Deň, keď si odišiel do púšte a opustil tehotnú ženu.
Nie, Andy. No tak. Prestaň.
Aký je deň?
Povedz, aký je deň?
Je nedeľa, 9. február.
Pred pol hodinou som odišiel z domu a žiadne dieťa tam nebolo.
Pozri sa na obrazovku mobilu.
Aký tam máš dátum?
Šoférujem...
Prosím, Mark. Prečítaj, čo tam je.
Do riti. Dobre, vydrž. Ježiš.
Samozrejme, že tu je...
Nie, nie, nie... Dobre.
To je... Ako...
To je dosť dobré. Ako si to urobil?
Nič som neurobil.
Ako si zmenil dátum?
Aj rok je iný.
Áno, lebo je. Mark, je iný.
Nie je. Zahrávaš sa so mnou.
Mark, mám ťa rád.
Naozaj a som rád, že si konečne zdvihol.
Ale máš dieťa.
A prekrásnu ženu, ktorá ťa potrebuje.
Takže nech si kdekoľvek, otoč sa a vráť sa domov.
Ešte nie je neskoro všetko napraviť.
Haló?
Andy? Andy? Si tam, Andy?
Mark? Si to ty?
Mami? Si s Andym?
Moje zlato.
Je ti niečo?
- Volala som. - Mama.
Pred piatimi rokmi bolo poslednýkrát, čo niekto počul tvoj hlas.
Bol to tvoj priateľ, Andy.
Práve som s Andym volal.
Si v poriadku?
Nie som v poriadku, odkedy si pred rokmi zmizol.
Je mi zle. Naozaj zle, zlato.
Nechcem ťa otravovať, ale asi nebudem mať ďalšiu možnosť ti to povedať.
Povedať mi čo?
Viem, prečo si ušiel od rodiny.
Bolo to kvôli tvojmu otcovi.
- Lebo nás opustil, keď si sa narodil. - Mami.
Počúvaj ma.
Tvoj otec nevedel, že som tehotná.
Čože?
Bol v armáde.
Narukoval v deň, keď som zistila, že ťa čakám
a nemala som srdce mu to povedať.
O pár týždňov zomrel počas nehody.
Čo to hovoríš, mami?
Bol si ešte maličký, keď si sa naňho pýtal.
Tak som ti povedala, že je na dobrodružstve vo svete,
a že sa jedného dňa možno vráti.
Keď si bol dieťa, ten príbeh sa ti páčil.
Niekedy si kamarátom hovoril, že otec je archeológ.
A potom že je astronaut a potom filmová hviezda.
Hocičo, čo ťa potešilo.
Ako som ti to mohla zobrať?
Mami.
Jedného dňa si sa prestal pýtať.
Ako si mohla?
Viem, že otec by ťa ľúbil z celého srdca,
lebo si dobrý chlap, Mark.
Počuješ ma? Si dobrý chlap.
Mark?
Zlato, si tam?
Mark!
Do riti.
Bože, čo to robím? Čo to robím?
Mami? Si tam?
Mami?
Kiežby si mi povedala pravdu pred rokmi.
Naozaj. Ale rozumiem.
Teraz keď viem, že je mŕtvy, tak...
Som... som z toho smutný.
Som z toho strašne smutný.
Mami, neviem, či ma počuješ,
ale idem... idem sa otočiť.
Zavolám svojej žene a poviem jej, že idem domov.
- Haló? - Ahoj.
Áno?
Prepáčte, ale hľadám Rose.
Nie, nie je tu žiadna Rose. Tu je Jesus.
Volám na 5550133?
Áno, to je moje číslo.
Do riti. Dobre.
Prestaň.
Tu Andy.
Andy, kámo. To som ja, Mark.
Dobre... Neľakaj sa, prosím.
Pred pár minútami si mi povedal,
že ešte mám čas všetko napraviť.
Ježiši, Mark.
Povieš mi, že to bolo pred rokmi.
Ale mne sa to stalo teraz.
Idem práve domov a chcem, aby to moja žena vedela.
Mark, neviem, ako ti to povedať.
Rose sa s tebou pred rokmi rozviedla.
Oficiálne ťa vyhlásili za mŕtveho.
Po pohrebe tvojej mamy.
Mysleli sme si, že prídeš.
A keď si neprišiel, rozhodli sme sa.
Rose začala nový život.
Koľko času prešlo?
- Čože? - Odkedy sme spolu hovorili.
Ja neviem, Mark.
Hovor.
Julian má dnes 12 rokov.
Práve má narodeninovú oslavu.
Julian?
Tvoj syn.
Ja mám... mám chlapca?
Počúvaj ma, prestaň s tým.
Prestaň sa každých pár rokov objavovať a všetko kaziť.
Je tam Rose? Je tam s tebou?
Môžeš mi ju dať k telefónu?
Nie. Asi to nie je dobrý nápad.
Musím jej niečo povedať. Prosím.
Dobre. Fajn.
Hej. Áno, je to on. Mark.
- Haló? - Rose, to som ja.
Chce ti len povedať, že ťa ľúbim.
A prepáč mi to. Prepáč.
Prepáč, že som ti to urobil.
Bál som sa, veľmi som sa bál.
Idem domov, dobre?
Mark, prosím, nie.
Musím.
Ak si sa po 12 rokoch zrazu rozhodol,
že chceš spoznať svojho syna,
nezastavím ťa, ale nie dnes.
Nie uprostred prekliatej oslavy.
Ľúbiš ma ešte?
Ja...
Prosím.
Som vydatá za Andyho.
Čože?
Bol tu, keď si ty odišiel a jednoducho to tak prišlo.
A je...
Haló? Mark, si tam?
Moja ruka. Moja ruka.
Haló?
To nič. O pár minút budem doma.
Ale neboj sa, na tú oslavu nepôjdem,
lebo som zistil, že mi krváca ruka.
- Ruka? - Pravá ruka.
Práve sa na ňu pozerám.
To z toho, ako som vrazil päsťou do dverí,
keď som vtedy odišiel.
Nerozumiem ti.
Znamená to, že si v inom čase alebo na inom mieste alebo tak.
Ale keď prídem domov, budeš tam len ty
a budeš na mňa čakať pred domom, ako si sľúbila.
To bolo pred 12 rokmi, Mark.
Možno pre teba, ale nie pre mňa.
Keď o pár minút prídem domov, zistím, či som mal pravdu.
Zlomil si mi srdce, Mark.
Veľmi som ťa ľúbila.
Ale prosím, nevracaj sa.
Prosím, Mark.
Rose.
Rose!
Rose, som takmer doma. Už len minútu.
Len minútu a budem pred domom.
Haló?
Je tam Mark?
Áno.
Ja som Julian.
Syn Rose Walshovej.
Bože.
Neviem, či si to skutočne ty...
alebo len niekto so starým otcovým číslom...
Nie, som to ja.
Veľakrát som na toto číslo volal.
Prepáč, že som nebol pri tebe.
Prepáč mi to.
Prepáč.
Áno...
Pozri...
Ak sa budeš chcieť jedného dňa...
napríklad stretnúť pri pive alebo tak...
Len som ti chcel povedať, že by som bol za.
Julian, počúvaj ma.
Pôjdeme spolu na to pivo, dobre?
Urobíme to. A veľa iných vecí.
Počuješ ma?
Sľubujem, že ťa už nesklamem.
Urobím všetko, čo je v ľudských silách,
aby si bol najšťastnejší človek na svete.
Sľubujem.
To znie fajn.
Ale ešte predtým musím ísť za tvojou mamou.
Asi na mňa čaká.
Áno. Dobre.
Ľúbim ťa, synak.
Aj ja teba, ocko.
Dobre.
Som doma.
- Veľa šťastia. - Ďakujem. Ahoj.
Rose. Som doma. Rose?
Preklad titulkov: Zuzana Šplhová