ZAČETEK
30. DECEMBER LOS ANGELES / NEW YORK
9. FEBRUAR PHOENIX
Ja, kaj je?
Oh, hvala bogu.
Oprosti. Oprosti, da te kličem kot zmešana.
Res je.
Kar odšel si.
Ne raz... Kje si?
Šel sem se vozit. Nekje v puščavi sem.
Sranje, roka mi krvavi.
Žal mi je, ljubi.
O, bog, nisi ti kriva.
-Oprosti. -Moral bi biti previdnejši.
Zdi se, da sem kriva. Besen si bil.
Kako pa naj bi reagiral?
Mislila sem, da boš srečen.
Sploh ne morem verjeti.
Moja sestra je imela prav.
-Krasno. -Rekla je, da bo tako.
Si ji že povedala?
Ja. Oprosti.
Rekla sva, da ne bova imela otrok.
Že na prvem zmenku sva se strinjala glede tega.
Vedno sva se smejala drugim parom z njihovimi...
Sranje. Oprosti, ne morem.
Rose, ne morem biti oče. To veš.
Mark, me ljubiš?
Seveda te.
Potem se vrni domov in pogovoriva se.
Stojim na dovozu
in vso noč bom tu čakala, dokler se ne vrneš.
Prav?
Prosim.
Ne morem.
Zdaj moram biti sam. Oprosti, ne morem zdaj o tem.
Ne zapusti me tako.
-Prekleto. -Zdaj ne morem o tem.
-Potrebujem te. -Ne morem.
Rose. Rose?
Oprosti. Peljal sem mimo satelitskih krožnikov.
-Najbrž... -Mark?
Ne delaj tega.
Kje si?
Povedal sem ti. Peljem se skozi puščavo.
Proti jugu grem. Okoli desetih bom v Tucsonu.
Najbrž bom prespal pri Andyju.
Tako me je skrbelo.
Klicala sem policijo. Si v redu?
Policijo si klicala?
Mislila sem, da si imel nesrečo ali si mrtev.
Kaj?
Za hip naju je prekinilo. Pomislila si na nesrečo?
-Zakaj tako dramatiziraš, Rose? -Dramatiziram?
Že tri dni te ni, Mark.
Ne.
Kako "ne"?
Razumem.
Tudi zate je težko in zdaj sem morda sebičen,
a karkoli poskušaš, nikar.
Kaj misliš, da počnem?
Ne vem. Slišati si nora.
Nora?
Povedala sem ti za nosečnost,
udaril si v garažna vrata, sedel v avto in se odpeljal.
Šele po treh dneh sem te dobila
in zdaj sem nora?
Nedelja je.
Odšel sem pred eno uro.
-Sreda je. -Kaj...
Kaj je narobe s tabo?
Strašiš me.
Te je sestra prepričala v to?
Prekleta Johanna.
Nehaj me nenehno klicati.
Mark?
-Mama? -Mark, si ti?
Oprosti, mislil sem... Govoril sem z Rose.
-Ljubček. -Si v redu?
Ja, zdaj, ko vem, da si v redu.
-Kaj se dogaja s tabo? Kje si? -Nič.
Mama, pomiri se.
Rose je noseča, zato... To je to.
Vem.
Ti je že povedala?
Oh, ljubček. Ni bilo treba. Opazila sem.
Štiri mesece je noseča.
Kaj govoriš, mama?
Danes sem jo videla z velikim, lepim trebuhom.
-Tako je žalostna. -Kaj...
Zelo te pogreša, ampak...
Peljem se v Tucson.
Nekaj dni bom pri Andyju.
Samo nekaj dni, dokler se ne spravim k sebi.
Dovolj časa imam, da se odločim glede tega.
Samo štiri tedne je noseča.
Štiri tedne, ne štiri mesece.
Tedne.
Obrni se.
Ne, mama, ne razumeš.
Ne razumem?
Vem, kaj prestaja to dekle.
-Sama sem te vzgojila. -Ne morem zdaj o tem. Mama?
-Štiri mesece te že ni. -Mama? Adijo.
Tukaj Andrew iz Andrew's IT.
Ne morem se oglasiti, pustite sporočilo.
Stari, jaz sem. Mark.
Upam, da nocoj nimaš zmenka,
ker bi prespal pri tebi.
Z Rose sva se zelo sprla.
In ona...
Noseča je.
In ne morem.
Ne morem se iti tega, veš?
Obljubiti večno ljubezen,
ko me lasten oče ne more imeti rad dve minuti.
Prijatelj bi mi zdaj prišel prav.
Ceste so tu prazne
in najbrž pridem okoli desetih. Bo v redu?
Vidiva se kmalu.
Živjo.
-Mark? -Ja, oprosti,
pravkar sem ti pustil sporočilo na tajnici.
-Bi lahko prespal pri tebi? -Kaj prekleto...
Kaj je narobe?
Vem, da nočeš otrok, a nikoli...
Nisem si mislil, da boš tak.
-Kakšen? -Ki stisne rep med noge.
Kdo to pravi?
Danes sem izvedel, da je noseča, in malo moram biti sam.
Premisliti. Ne morem ji reči, naj naredi splav.
In resnici na ljubo...
Splav? Vau, čakaj malo, Mark.
Otrok se je rodil pred pol leta.
Preselil sem se v Phoenix, da pomagam tvoji ženi.
Prisostvoval sem rojstvu.
Oh, stari.
Res? Ti tudi? Ne delaj tega.
Česa? O čem govoriš?
Stari, kako...
Stari, to je noro.
Kako lahko držiš z njima?
S kom?
S prekleto Johanno in še s kom.
Veš, kaj je naredila Robu?
Vsak dan smo ga morali klicati,
da bi nehal jemati mamila.
Samo še ena njena nora metoda.
-Ni res. -Je.
-Ne deluje. -Ni tako.
Ker je to navadno sranje.
Samo še bolj me odriva.
Pogosto govorim z Johanno.
In samo ona verjame tvojemu nakladanju.
-Nakladanju? -Ja.
Pravi, da ne lažeš, ko praviš, da si ravno odšel od doma.
Pravi, da trpiš za nečim,
ko se pelješ sam ali... Ne vem.
Misli, da obstaja nekakšen sprožilec.
Prepričan si, da še vedno živiš tisti dan.
O, res? Kateri dan?
Ko si si zajebal življenje, Mark.
Ko si šel v puščavo in zapustil nosečo ženo.
Ne, Andy. Daj no. Nehaj.
Kateri dan je?
Povej mi.
Nedelja je. Nedelja, 9. februarja.
Pred pol ure sem odšel in nobenega otroka ni bilo.
Poglej na svoj telefon.
Kateri datum kaže?
Vozim in ne vem...
Prosim, Mark. Povej, kaj kaže ekran.
Oh, prekleto. Trenutek. Kristus.
Seveda kaže...
Ne, ne, ne. V redu.
Kako si...
Zelo bistro, stari. Kako si to naredil?
Nič nisem naredil.
Spremenil si datum na telefonu.
Celo leto je drugo.
Ja, ker je tako.
Ni res. Skušate me zmesti.
Mark, rad te imam.
Res. Vesel sem, da si se končno oglasil.
Otroka imaš.
In čudovito ženo, ki te potrebuje.
Kjerkoli si, obrni se in pojdi domov.
Ni še prepozno, da vse popraviš.
Halo?
Andy? Andy? Si tam? Andy?
Mark? Si ti?
Mama? Si z Andyjem?
Oh, ljubček moj.
Ljubček moj.
Si v redu?
-Klicala sem te... -Mama.
...pred petimi leti smo te zadnjič slišali.
Govoril si z Andyjem.
Pravkar sva govorila.
Si v redu?
Že odkar si izginil, nisem v redu.
Zelo sem zbolela.
Nočem te gnjaviti, a morda ti ne bom imela priložnosti povedati...
Kaj?
Vem, zakaj si pobegnil od družine.
Zaradi svojega očeta.
-Ker nas je zapustil ob tvojem rojstvu. -Mama.
Poslušaj me.
Tvoj oče ni vedel, da sem noseča.
Kaj?
Bil je v vojski.
Odšel je tisti dan, ko sem izvedela, da sem noseča.
Nisem mu mogla povedati.
Nekaj tednov kasneje je umrl v nesreči.
Kaj si rekla? Jaz...
Majhen si bil, ko si začel spraševati po njem,
zato sem rekla, da je na pustolovščini okoli sveta
in se bo nekoč morda vrnil.
Otrok si bil in zgodba te je osrečila.
Včasih si prijateljem govoril, da je bil arheolog.
Potem pa, da je bil astronavt ali filmska zvezda.
Karkoli te je osrečilo.
Kako bi ti lahko to vzela?
O, mama.
Potem pa si nehal spraševati.
Kako si mogla?
Vem, da bi te oče ljubil z vsem srcem,
ker si dober človek, Mark.
Slišiš? Dober človek si.
Mark?
Ljubček, si tam?
Mark!
Sranje!
Sranje.
O, bog, kaj počnem? Kaj počnem?
Mama? Si tam?
Mama?
Želim si, da bi mi že prej povedala.
Res. Toda razumem.
Zdaj, ko vem, da je mrtev...
Tako žalosten sem.
Tako zelo žalosten.
Mama, ne vem, če me slišiš,
ampak obrnil bom avto.
Poklical bom ženo in ji rekel, da se vračam domov.
-Halo? -Živjo.
Ja?
Oh, oprostite... Iščem Rose.
Ne. Tu ni nobene Rose. Tukaj Jesus.
Je to 555-0133?
Ja, to je moja številka.
O, sranje. Prav.
Nehaj.
Tukaj Andy.
Andy, stari. Jaz sem, Mark.
Ne znori, prosim.
Pred nekaj minutami si mi povedal,
da imam morda še čas vse popraviti.
Kristus, Mark.
Rekel boš, da je bilo to že pred leti.
Zame pa je bilo pravkar.
Prihajam domov in rad bi, da žena ve.
Mark. Jaz... Ne vem, kako naj ti povem.
Rose se je pred leti ločila.
Razglasili so te za mrtvega.
Mislili smo, da boš prišel na mamin pogreb.
Ko nisi, je bilo konec.
Rose živi novo življenje.
Koliko časa je minilo?
-O čem govoriš? -Odkar sva govorila.
Sranje, ne vem.
Povej mi.
Julian ima danes 12 let.
Zdaj ima rojstnodnevno zabavo.
Julian?
Tvoj sin.
Julian je tvoj sin.
Imam... sina?
Poslušaj. Ne moreš nadaljevati s tem.
Ne moreš se oglasiti vsakih nekaj let in povzročiti zmedo.
Je Rose tam? Je s tabo tam?
Lahko govorim z njo, prosim?
Ne. To ni dobra ideja.
Nekaj ji moram povedati. Prosim.
Prav.
Hej. Ja, on je. Mark.
-Halo? -Rose, jaz sem.
Rad bi, da veš, da te ljubim.
Zelo mi je žal.
Oprosti, da sem ti to naredil.
Tako zelo me je bilo strah.
Prihajam domov, prav?
Mark, nikar.
Moram.
Če si se po 12 letih nenadoma odločil,
da hočeš spoznati sina,
ti ne bom branila, toda ne danes.
Ne sredi rojstnodnevne zabave.
Me še ljubiš?
Jaz...
Prosim.
Poročena sem z Andyjem.
Kaj?
Pomagal mi je, ko si izginil, in zgodilo se je.
On je...
Halo? Mark, si tam?
Moja roka.
Halo?
Pozabi. Čez nekaj minut bom doma.
Ne skrbi. Ne bom prišel na zabavo,
ker sem ugotovil, da še vedno krvavim iz roke.
-Tvoja roka? -Desna roka.
Zdaj jo gledam.
Še sem ranjen od udarca v garažna vrata,
ko sem pred kratkim odšel.
Ne razumem.
Kjerkoli si, si v drugem času in kraju.
Ko pa se vrnem, vem, da me boš
čakala na dovozu, kot si obljubila.
To je bilo pred 12 leti, Mark.
Morda zate, zame pa ne.
Čez nekaj minut, ko se vrnem, bom ugotovil, da imam prav.
Zlomil si mi srce, Mark.
Zelo sem te ljubila.
Prosim, ne vračaj se zdaj.
Prosim, Mark.
Rose.
Rose!
Skoraj sem že doma. Samo še minutko, prav? Samo še minutko in na dovozu bom.
Halo?
Je to Mark?
Ja.
Julian tukaj.
Sin Rose Walsh.
O, bog.
Ne vem, če si res ti
ali samo nekdo, ki ima očetovo staro številko...
Ne, jaz sem.
Tolikokrat sem zavrtel to številko...
Oprosti, da me ni bilo.
Res mi je žal.
Oprosti.
Ja...
Poslušaj...
Če boš kdaj hotel...
Spiti z mano pivo ali kaj takega, jaz...
Rad bi, da veš, da sem za.
Julian, poslušaj.
Šla bova na pivo, prav?
To bova počela in še veliko drugega.
Slišiš?
Obljubim, da te ne bom več razočaral.
Vse bom storil,
da boš najsrečnejši človek na svetu.
Prisežem.
Lepo je to slišati.
Še prej pa moram videti tvojo mamo.
Mislim, da me čaka.
V redu.
Rad te imam, sin.
Tudi jaz tebe, oče.
Prav.
Doma sem.
-Srečno. -Hvala. Adijo.
Rose. Rose, doma sem. Rose?
Prevedla Lidija P. Černi