HOVORY
PEDRO CEZ ULICU
9. FEBRUÁR PHOENIX
2. MAREC PASADENA
Vitajte v Národnej banke. Ak viete klapku, môžete ju vytočiť.
- Národná banka, tu Alexis. - To som ja.
Ahoj. Čože?
Nudil som sa a chcel som ťa počuť.
- Patrick, mám prácu. - Dobre, prepáč.
Počkaj. Našiel si náušnicu?
Do pekla, náušnica.
Vedel som, že si niečo chcela.
- Pohľadáš ju? - Iste.
Čo chceš na večeru? Idem do obchodu.
Možno špargľa, huby, škeblová omáčka.
Mohlo by to byť...
Je mi to jedno. Len nie donášku.
Divné.
Čo?
Volá mi niekto menom „Pedro cez ulicu“.
Kto?
Počkať. To je náš sused.
Áno?
Spoznali ste sa minulý rok. Je z Čile.
Nepamätám si ho.
Tak mu nezdvíhaj.
- Prečo? - Neviem, asi od teba niečo chce.
Aha. Zistíme to.
Nie!
- Haló. - Patrick?
Áno.
Tu je Pedro. Cez ulicu.
Dal si mi číslo minulý rok na pikniku, pamätáš?
Samozrejme, že áno.
Veľmi mi chutili tie...
Ako sa volajú? Párky v pyžame?
Nie, párky v župane.
Si doma? Máš veľa práce?
Som doma. Ale som... píšem. Prečo?
Mohol by si mi pomôcť?
Som v aute a idem na letisko
a prepadol ma ten pocit, že som možno zabudol zamknúť predné dvere.
Ten pocit nenávidím. Poznám to.
Mohol by si ich ísť skontrolovať?
Len rýchlo vybehnúť?
Urobil by som to ja, ale zmeškal by som let.
- Skontrolovať predné dvere? - Ak ti to nevadí.
Jasné. To môžem.
Ostanem na linke.
Dobre. Idem tam.
Ten istý román?
Prosím?
Prepáč, hovoril si, že píšeš.
Ten román, o ktorom si hovoril?
Áno. Trochu to trvá.
Na dobré veci sa čaká.
Súhlasím. Dobre, idem cez ulicu. Do riti.
Čo?
Tvoje predné dvere sú fakt otvorené.
To nie.
Úplne otvorené.
Por la puta madre...
Mám zavolať políciu?
Áno, nie, možno.
Môžeš sa rýchlo pozrieť dnu?
Či je všetko v pohode?
Dobre.
Te agradezco. Vážim si to.
Máš to tu pekné, Pedro.
Nezdá sa, že by tu niekto bol.
- Pozrieš sa do izby? - Hore?
Áno.
Iste.
Izba naľavo je pekná a čistá.
Druhá izba je oproti.
Áno, vyzerá to tak, že všetko je v poriadku.
Takže asi...
Počuj, prepáč, že ťa o to musím žiadať,
ale v skrini v spálni mám cenné veci.
Skontroluješ ich?
Je to jediná vec, na ktorej mi záleží.
Mám sa ti pozrieť do skrine?
Áno.
Dobre.
Vidím tu športovú tašku.
Gracias.
Patrick, si totálny hrdina.
Môžem mať ešte jednu prosbu?
Jasné.
Nemohol by si si ju zobrať na pár hodín k sebe?
Niekoho pošlem, aby po ňu prišiel.
Toto bolo príliš tesné.
Som idiot. Mal som si ju zobrať.
Chápem, ale prepáč. Nepoznáme sa tak dobre.
Manželka sa ma bude pýtať, čo tam robí tá taška.
Neviem, určite mi natoľko veríš?
Prečo nie?
Nie, ja len... Zabudni na to.
Vieš čo, mám tú tašku. Mám ju.
Páni, je ťažká.
Áno.
Dobre, idem von.
Ďakujem, Patrick.
Zariadim, aby po ňu niekto prišiel a zavolám ti.
Fajn. Veď na to sú susedia, nie?
Presne tak.
Bueno. Muchas gracias.
- Lexi. - Čo chcel?
V krátkosti, chcel, aby som mu zobral z domu tašku.
Čože? Kto niekto také žiada?
Nikto nevezme tašku od cudzinca, to je...
Bože. Povedz mi, že si ju nevzal.
- Vlastne áno. - Ty idiot.
Počkaj.
Prepáč, ale áno. Niekedy si.
- Hej. - Čo je v nej?
Nepozrel som sa. Je to súkromné.
Čo ak tam je bomba? Alebo drogy? Je z Latinskej Ameriky.
Nebuď rasis...
Dobre. Pozriem sa tam.
Je v nej ďalšia taška s logom Národnej banky.
Čože?
Tam pracujem.
Ale veď tie tašky dávate ľuďom často.
Asi áno, ale...
Do riti.
Čo? Čo?
Dobre.
Sú tu peniaze. Veľmi veľa peňazí.
Dobre.
Kopy stodolároviek.
To nemusí byť nelegálne...
Je ich veľa. Niet im konca.
Počuj, na spodku by malo byť sériové číslo.
- Môžeš... - Áno, je to...
807624...
Áno.
...920081.
Pozriem ich v systéme,
niečo si o ňom zistím a zavolám ti.
Ahoj.
Hola, Patricio.
Nikoho som nezohnal.
Presuniem si let a po tašku si prídem.
O pár minút som tam.
O pár minút? Aha, dobre.
Patrick? Všetko v poriadku?
Samozrejme. V pohode.
Dobre. Fajn.
Uvidíme sa.
Perfecto mundo.
Ahoj.
Bojím sa. Bojím sa.
Čoho?
Dala som to do systému, boli ukradnuté.
Tie peniaze, sú ukradnuté.
Neprekvapuje ma to, lebo sa pozerám z okna a...
Pedrov dom práve prehľadáva polícia.
Všade sú policajti.
Určite vedel, že prídu
a nechal ťa zbaviť sa dôkazov, ty idiot.
Nemal som tú tašku brať. Ja viem.
- Ale čo. - Čo teraz?
Musíš tie peniaze spáliť. Hneď.
Spáliť?
Nemáme to nahlásiť?
Nahlásiť? Ako to bude vyzerať?
Taška v našom dome.
Z banky, v ktorej pracujem.
Na svojej pozícii mám prístup k informáciám.
- Lexi, robíš na hypotékach. - Prešetria ma.
Musíš ich zničiť. To je najbezpečnejšia možnosť.
Nemôžem počkať, kým policajti odídu a dám mu ich?
- Prečo ich mám... - Budeš komplic.
Skryl si peniaze pred policajtmi a chceš ich vrátiť kriminálnikovi?
Zbláznil si sa?
V živote som toľko peňazí nevidel.
- Mám ich spáliť? - Žiadny dôkaz, žiadny zločin.
Daj ich do krbu.
PEDRO: NESPÁĽ TIE PENIAZE
Čo do...
Čo?
NEVER SVOJEJ ŽENE.
Čo?
Hej. Si tam?
Prepáč, dostal som sms.
- Od toho Pedra? - Nie. Od... od mamy.
Od mamy?
Áno. Zavolám ti.
Nie, počkaj.
Áno?
Patrick, ako to ide?
Nie dobre.
Povedal si žene o taške?
Áno.
Ja viem. To nevadí. Len nerob, čo povedala.
Ako vieš, čo...
Povedzme, že viem.
To a mnoho iných vecí, ktoré sa stanú.
Počuj, posaď sa prosím.
Musím sa ti s niečím priznať.
Radšej postojím.
Spávam s tvojou ženou, Patrick.
- Prosím? - Nič k nej necítim.
Len som ju využil.
Len som od nej získal informácie o banke.
Trvalo mi rok naplánovať to, ale na dobré veci sa čaká.
- Čože? - Včera som jej povedal, že odchádzam
a že ju nevezmem so sebou, čím som porušil sľub.
Naštvala sa. Vieš, aká je.
- Čo? - Dnes ráno
mi dala peniaze do skrine a zavolala policajtov.
Je toto všetko nejaký vtip?
Neviem. Je to vtipné?
Toto nie je pravda. Nie je to možné.
Mal som vedieť, že jej nešlo o peniaze.
Túžila len po dobrodružstve. Zúfalo.
No tak, Patrick.
Nevšimol si si, že posledné mesiace bola šťastnejšia?
- Ako žiarila? - Čo?
Môžeš mi ďakovať.
Áno, fakt ti ďakujem.
Veď kedy naposledy si ju vyjebal?
- Hej! - Akože tak poriadne.
Hej, hej.
- Do toho ťa nič. - Poviem ti kedy. Nikdy.
- Prosím? Nie. - Povedala mi to.
Áno. Nie je to tvoja chyba.
Niekedy býva veľmi upätá.
- Bože. - Však?
Toto nie je pravda. Nie je.
Toto je... Naozaj...
Dobre ma počúvaj.
Mám pre teba návrh.
- Si tam? - Tie peniaze spálim. Počuješ?
Alebo si môžeš polovicu nechať.
Áno. Netreba do toho ťahať policajtov.
Je tam asi sedem miliónov dolárov.
Mali byť tvojej ženy, ale sú tvoje.
Myslíš, že vymením život za peniaze?
Tvoj život je lož, Patrick.
Už to vieš.
Žena ťa nenávidí. A nenávidí aj tvoj román.
Vezmi si tie prachy. Choď do Južnej Ameriky.
Zaplať si najlepšiu izbu, akú nájdeš a dokonči svoju knihu.
Buď svoje lepšie ja.
Svoju ženu neopustím.
Ona ťa opustí.
A pozor, asi ti bude teraz volať.
A už volá.
Nie, ty... Nie. Dobre? Nie.
Spálim ich. Ani sem nechoď. Zbohom.
Hotovo? Spálil si ich?
Patrick?
Ešte nie.
Prečo?
Lebo...
Pedro mi povedal o ňom a o tebe.
Čo... Čo ti... Čo presne ti povedal?
- Zlato? - Bože, je to pravda.
Bože. Asi budem vracať.
Zlato?
- Ty a ten Argentínec? - Je z Čile.
A? Spala si s ním.
Nie. Nie! Nespala, jasné?
- Nespala? - Nie.
Stalo sa toto.
Pedra sme raz stretli s Tammy, keď sme sa vracali z prechádzky.
Bol veľmi milý.
Tam ho pozvala na drink...
K nám? Kde som bol ja?
Bol si u mamy.
Pedro nám spravil kokteily.
Mala som ich až priveľa. Tammy odišla
a on sa ma začal pýtať na banku.
Na kamióny a harmonogramy.
Ty sa ma nikdy na prácu nepýtaš, bolo to príjemné.
Atraktívny muž sa o mňa zaujímal.
O mňa a moju hlúpu prácu a ja...
Povedala som veci, čo som nemala a potom...
potom ma pobozkal.
Ale odtlačila som ho a nič viac sa nestalo. Nič viac.
Nič viac sa nestalo? Prisaháš?
Prisahám. Pobozkal ma, odtlačila som ho a odišiel.
Ježiš. Prečo si vymyslel ten príbeh?
Chce ťa poštvať proti mne, aby si tie peniaze nespálil.
O to mu ide.
PEDRO: KLAME TI.
- Och. - Čo? Patrick?
A TERAZ POVIE:
Áno.
VER MI, SOM TVOJA ŽENA
Ver mi. Som tvoja žena a hovorím pravdu.
Čo do...
Čo?
- Haló. - Je s tebou?
Hovoríš jej, čo má povedať?
- Nie, nie je. - Tak ako to vieš?
- Nebudeš mi veriť. - Skús to.
Dobre. Veríš, že existujú čary?
Čože? Čary?
Vieš, nadprirodzené javy. Nevysvetliteľné veci.
Neviem. Prečo...
Pred pár dňami sa mi niečo také stalo.
Uprostred noci mi zvonil telefón.
Vieš, kto to bol? Ja.
Čo?
Ja. Moje ja z budúcnosti.
Bol prekvapený ako ja.
Ale dokázal mi to a povedal, že si len chcel vypočuť odkazovač.
Ale ja som zdvihol.
Aha. Už chápem.
- Si blázon. - Aj ja som si to myslel.
Povedal, že je vo väzení, že tvoja žena ho zradila...
Dala peniaze do skrine a zavolala policajtov.
Povedal mi o našom telefonáte, o veciach, čo ti povie.
Všetko, čo sa stalo, až do tohto momentu.
Dobre. Fajn. Jasné. A čo sa stalo potom?
Tak to neviem.
Hovor sa prerušil a už nikdy som sa nepočul.
Viem len, že tentokrát neskončím vo väzení.
Prečo nie?
Lebo detaily jeho príbehu sa už zmenili.
Napríklad?
Napríklad ty.
- Ja? - Áno.
V jeho príbehu sa dáš na stranu manželky a udáš ma.
Obidvaja skončíme vo väzení. Ja vo fyzickom
a ty vo väzení existenciálneho trápenia.
Ale myslím si, že takto sa náš príbeh neskončí.
Nie?
- Pedro? - Áno?
Choď do riti.
Áno.
Čo to malo byť?
Najskôr mi zložíš a potom nezdvíhaš?
- Idem sa tu zblázniť. - Prepáč.
Vieš si predstaviť, čo tu prežívam?
Áno, prepáč.
Idem domov.
Kým tam prídem, nech sú spálené.
- Mám lepší nápad. - Aký?
Policajti tu už nie sú.
Idem práve k Pedrovmu domu.
A peniaze nechám, kde som ich našiel.
A zavoláme policajtov.
- Presne. - Konečne dobrý nápad.
Ďakujem. Viac-menej.
Tak sa ponáhľaj, policajti sa môžu vrátiť.
Dobre. Som v dome.
Idem po schodoch.
Rýchlo!
Som v izbe. Otváram skriňu.
A?
- Och. - Čo?
Páni.
Patrick, ty idiot. Urob to a vypadni!
Naozaj nemám rád, keď ma tak voláš.
Teraz nie je čas, aby si bol citlivý.
- Patrick? - Si hrozná.
- Čo? - Ku mne.
Si nepríjemná a hnusná.
Pozri, do čoho si nás to dostal. Niekto musí byť.
Najhoršie je, že som uveril, že si také správanie zaslúžim.
A nenávidím sa za to.
A keď sa ukáže, že by som nemal,
nenávidím sa ešte viac, lebo som slabý a... závislý.
Bože. Prestaň sa hrať na obeť.
Vieš čo? Máš pravdu. Máš úplnú pravdu.
Prestanem sa hrať na obeť.
- Čo robíš? - Som svojím lepším ja.
- Nie, Patrick. - Ozaj, našiel som náušnicu.
Na Pedrovom nočnom stolíku, vedľa lubrikantu a extra veľkých kondómov.
Vysvetlím ti to.
Povedala si Pedrovi, že som ťa nikdy poriadne nevyjebal?
- Vysvetlím ti to. - Tak sa priprav.
Lebo presne to teraz urobím.
Patrick?
Tu Patrick. Dovolali ste sa do odkazovej schránky.
Nemôžem zdvihnúť, lebo som opustil svoj život.
Mohol by som povedať, že sa ozvem, ale to sa nestane.
Majte sa.
Patrick.
Patrick. Tu Pedro cez ulicu.
Nemal si si nechať všetky peniaze.
Ale zahral si to dobre.
Áno. Veľmi dobre.
Uži si to.
Hotel Copacabana.
- Je to príjemné? - Áno, to je ono.
- Takto? - Ďakujem. Dobrý.
Čo si dáte?
Dám si...
Čo takto jedno zo všetkého?
Preklad titulkov: Zuzana Šplhová