MINA, MA ISE & DARLENE
29. MÄRTS SAN FRANCISCO
5. JUUNI HUNTSVILLE
911, mis hädajuhus teil on?
Ma... - Jah?
Ma lasin ta maha. Helistan, et ennast üles anda.
Saatke keegi siia, ootan ära.
Olgu, kas tulistatu on elus? - Ei.
Kas olete praegu temaga? - Jah.
Ma istun põrandal ja hoian teda süles.
Kas ta kindlasti ei hinga?
Tulistasin teda näkku. Ta on surnud. - Olgu. Mis teie aadress on?
See oli õnnetus. Ma tahtsin teda hirmutada, polnud kavas...
Saan aru. Mis aadress on?
Olgu, see on Aluza Lane 1255. Tema maja.
Olete ikka relvastatud?
Jah, pumppüssiga. - Hea küll. Mis teie nimi on?
Floyd. Floyd Nelson.
Floyd, te peate pumppüssi tühjaks laadima ja selle käest panema.
Hästi. - Politseinikud on teel.
Rääkige, mis juhtus.
Ma olin kodus.
Ta helistas ja hakkas mu kallal võtma.
Sõimas mind igatpidi,
pakkis mu asjad ära ja ütles, et ei abiellu enam minuga.
See pahandas teid. Saan aru.
Ütles, et sõidab koos õega linnast välja. Ja mina...
Ma ei tahtnud teda tappa.
Koputasin uksele, aga ta ei vastanud.
Nii et tõin autost püssi ja üritasin ukse lahti tulistada.
Ma ei teadnud, et ta on teisel pool.
Kõlab õnnetuse moodi.
See polnud õnnetus. Ma olen süüdi, saad aru?
Saan küll, Floyd.
Mis su nimi on? - Vabandust?
Mis su nimi on? Palun.
Ma tahan praegu inimesega rääkida.
Minu nimi on Ana.
Ana. Ilus nimi.
Kas laadisite relva tühjaks?
Härra? Kas olete seal?
Ta... Ta helistab mulle praegu.
Mida?
Kes? - Ta lamab surnult mul süles.
Halloo? - Ma pakkisin kõik su asjad ära.
Jätan välja trepile.
Sest tead mis? Mul pole selleks pasaks enam energiat.
Saad aru? Ma ei abiellu sinuga.
Ja ma sõidan õega linnast välja.
Ära vaevu siia sõitma, et mu meelt muuta, sest ma ei muuda meelt ega abiellu sinuga
ja sõidan Bernice'iga ära.
Kes sa oled? - Mida?
Kes sa oled?
Sitapea!
Purjus oled või? Muidugi oled.
Darlene? Kas see oled sina?
Mis sul viga on, Floyd?
Sa pole tema. Võimatu. Tšau.
Hr Nelson? - Ma ei mõista.
Keegi, kes on tema häälega, helistas just tema numbrilt
ja ütles täpselt sedasama, mida ta mõne minuti eest rääkis.
Keegi võis ta telefoni kasutada.
Kurat. - Härra?
Tema telefon on siin. Vedeleb põrandal.
Ma vahin seda. - Ma ei mõista.
Kuidas see võimalik on?
Härra, te võite praegu šokis olla.
Te peate säilitama kaine mõistuse ja rahu. Saate aru?
Politseinikud on teel. Kas laadisite relva tühjaks?
Härra?
Kas sa panid mind ootele?
Darlene? - Ma tean, et sa ei taha seda kuulda,
aga sa pead kuulama. Mulle aitab, selge?
Mulle aitab sellest ja meist. Seekord on mul tõsi taga.
Sa tulid täis peaga mu isa matustele.
Ja sa keeldud abi otsimast ja ma...
Ma ei suuda sind enam järel lohistada. - Ei, ei, ei...
Issand.
Issand. Mis toimub? - Härra, palun püsige liinil.
Floyd? - Jah?
Kas te olete kindel, et tulistasite oma kihlatut?
Mida? - Te ütlesite,
et tulistasite teda pumppüssist läbi ukse näkku.
Ma oletan, et ta on moonutatud.
Mulle tundub, et võisite tulistada teist tüdrukut.
Kas tema keha juures on midagi, mille abil teda tuvastada?
Mõni sünnimärk? - Kõik on verine.
Ma ei saa aru, kas on tema. - Teie kihlatul peaks sõrmus olema, eks?
Jah. - Kas see on tal sõrmes?
Issand, ei.
Sellel naisel pole sõrmust sõrmes.
Ta ütles, et sõidab koos õega linnast välja. Kas see võib ta õde olla?
Bernice?
Kas Darlene ja Bernice on sarnased?
Raisk.
Raisk. Kas ma tulistasin Bernice'i? Lasin ta õe maha.
Kui Darlene teile helistas, siis tundub, et väga võimalik.
Issand jumal.
Darlene helistab jälle. Ma pean seda talle selgitama.
Ei, palun. Floyd, ärge vahetage...
Floyd?
Kas see oled tõesti sina?
Sa nutad?
Sa teed nalja, eks? Nüüd sa järsku hoolid?
Sa oled elus, Darlene.
Sa ei kujuta ette, mida see mulle tähendab. Mis rõõmu see teeb.
Sa oled sitapea.
Ma ei lange enam sinu lõksu. Seda ei juhtu.
Kullake.
Ma ei tea, kuidas seda öelda, aga täna juhtus midagi väga halba.
Mis?
Sinu... Berni... Su õde...
Ma võisin nagu ta kogemata maha lasta. - See pole naljakas.
Mis jutt see olgu? - Anna andeks.
Ma tahtsin sind ainult ehmatada ja tulistasin ust.
See oli hoiatuslask. - Lõpeta. Floyd.
See pole naljakas. - Ma tean, et pole. Anna andeks.
Ma tahtsin sind hirmutada. - Bernice!
Mida? Mis viga?
Issand. Ei midagi. - Mida?
Floyd, persevest! Bernice on siin. Ta oli ülakorrusel.
On või? - Jah, on küll.
Nii et mis iganes see on,
mis iganes haiget asja sa seal sepitsed, see ei lähe sul läbi.
Oota. Kus sa praegu oled?
Olen kodus ja sõidan kohe ära. Sul pole mõtet siia tulla.
Kas sa kuuled, mida ma ütlen? Ära tule siia.
See pole võimalik, sest ma olen sinu pool.
Mis mõttes?
Kas sa võtsid oma sõrmuse ära? Kihlasõrmuse?
Jah, võtsin ära, ja tagasi sa seda ei saa.
Ma viin selle pandimajja ja kustutan sellega sinu võlgu.
Kuhu sa sõrmuse panid?
Endale taskusse, sitapea. Kuhu siis veel?
Hüvasti, Floyd. Ära tule mu poole. - Aga ma olen praegu sinu pool!
Floyd?
Ta oli kuskil koos oma õega. Nii et see pole ka õe laip.
Ay, Dios mío.
Issand. - Mida sa teed, Floyd?
Nihutan teda. - Ei.
Vaatan ta taskusse. - Palun ära tee seda.
Darlene ütles telefonis, et pani sõrmuse oma...
Issand.
Sõrmus on tal taskus, nagu ta ütles.
Darlene.
Ma tapsin ta, lasin oma musi maha. Ma tapsin ta.
Ta ütles, et pani sõrmuse taskusse. Ma leidsin selle sealt.
Kuidas ta sai mulle helistada ja samal ajal siin surnud olla?
Mis kurat siin toimub? - Floyd?
Ma arvan, et tean.
Mida? - Kuula mind.
Ma olen ka varem selliseid kõnesid vastu võtnud.
Mida? Ongi nii?
Viimase kahe nädala jooksul on olnud palju imelikke kõnesid
erinevatelt inimestelt, kes selliseid asju kirjeldasid.
Algul arvasin, et nad mõtlevad asju välja, aga enam ei saa selle toimumist eitada.
Oh sa poiss. See tõesõna toimub.
Ma usun, et Darlene helistab kuidagiviisi minevikust.
Mõne minuti kauguselt minevikust. - Oota, mida?
Kuula mind. Meie kõnekeskus on palju selliseid kõnesid saanud.
Selliseid, mis pole loogilised.
See on ime.
Mis mõttes ime?
Kui ta mulle helistab, siis saan ma veel ta päästa.
Võimalik, et jumal andis sulle teise võimaluse.
Aitäh sulle, Ana. Aitäh, et mind usud.
Floyd, politsei jõuab kohe sinna.
Sul pole palju aega.
Ma tean. Nägemist, Ana. Ja aitäh sulle.
Floyd? Kuuled või?
Anna andeks, Darlene. - Oota, mida?
Ma palusin andeks.
Vau.
Ma pole neid sõnu sinu suust kunagi kuulnud.
Ma tean. Ma tean, et olen olnud egoist
ega saanud aru, kui oluline sa mulle tegelikult oled.
Floyd, kas sa räägid siiralt?
Ma mängisin sinu tunnetega.
Andsin sulle sõrmuse, aga ei pühendunud sulle, ja ma...
Anna andeks.
Ma polnud sind väärt. Ma armastan sind, kullake.
Armastan sind rohkem, kui mu nõme aju suudab väljendada.
Sa ajad mind vahel nii vihaseks.
Ma tean, kullake.
Ma pean sulle veel midagi rääkima.
Huntsville'i politsei. - Raisk. Nad tulid juba.
Pange relv maha. - Floyd, mis on?
Mis toimub? - Pange püss maha
ja väljuge käsi kuklal hoides.
Ma tulen kohe varsti.
Ja ma luban, et kuuletun.
Floyd, taevas küll, mis seal toimub?
Või oota, sa oled siin.
Mida? - Su auto peatus maja ees.
Raisk. - Sa näed halb välja.
Hea küll. Darlene, sa pead välisuksest eemale hoidma.
Mida? Miks?
Sest ma olen täis nagu sitikas ja teen kohe midagi rumalat.
Floyd, ma ei mõista.
See seal pole tegelikult mina.
Või olen küll, aga... - Tee lahti, Darlene.
Kuuled? - Raisk.
Darlene, ära ava. Ära tee lahti.
Darlene, lase mind sisse. - Kullake, mis toimub?
Kuidas sa ühekorraga seal oled ja minuga räägid?
Tee uks lahti! - Kes see on?
Darlene, kuula nüüd. Usu mind ja ära ava ust.
Darlene, ma tean, et oled seal.
Ma tean, et oled seal!
Olgu, ma usun sind.
Mida ma teen? - Kas su õde on seal?
Hr Nelson? See on viimane hoiatus.
Jah. Bernice on minuga.
Me oleme sunnitud sisse tungima.
Hea küll, tahad mängida? Eks mängime siis, Darlene!
Oo ei, see juhtub kohe. Välju tagauksest. Sõida oma autoga minema.
Miks? Ma ei saa aru.
Sa pead minu eest võimalikult kaugele põgenema. Saad aru?
Ma olen paha mees. Olen paha inimene ja vajan abi.
Sõida minema ja ära anna mulle uut võimalust.
Lubad? - Miks ma lubama pean?
Ma ei mõista. - Palun.
Ei, sa pead lubama. - Hr Nelson.
Palun. - Hea küll.
Luban. - Püss käest ja väljuge, käed kuklal!
Kullake? Darlene?
Vasta! Palun ütle, et sa oled terve, kallis!
Olen terve.
Me hiilime tagauksest välja. Istume autosse.
Tänu taevale.
Ma luban, et jätan su maha, kuigi ei saa aru.
Palun lahku tagasi vaatamata.
Kuule! - Oh ei.
Kuhu sa enda arust lähed, Darlene? Tule tagasi!
Darlene? - Tule tagasi!
Darlene?
Ma olen terve.
Ma olen terve, Floyd. Oleme terved.
Sa oled ilge sitapea, Floyd!
Vabandust, kullake, mitte sina. Teine sina on sitapea.
Tean. Teine... Noh, ikka mina, aga jah. See paha.
Aitäh, et aitasid. - Olgu.
Seis, seis! - Sa sõidad ära, jäid terveks.
Floyd?
Floyd, kullake?
Olgu, ta on pikali.
Ma armastan sind, kullake.
Ma armastan sind.
Mina armastan sind ka, Floyd.
Lollpea.
Tõlkinud Janno Buschmann