AŠ, KITAS AŠ IR DARLINA
KOVO 29-OJI SAN FRANSISKAS
BIRŽELIO 5-OJI HANTSVILIS
911, kas nutiko?
- Aš... - Taip?
Ką tik ją nušoviau. Skambinu pasiduoti.
Jei ką nors čia atsiųstumėte, lauksiu.
Аr pašautas asmuo - gyvas?
Ne.
- Ar jūs dabar su ja? - Taip.
Sėdžiu ant grindų, laikau ją ant kelių.
Jūs tikras, kad ji nekvėpuoja?
Iššoviau jai į veidą. Ji negyva.
Aišku. Pone, koks jūsų adresas?
Tai nutiko netyčia.
Tenorėjau ją pagąsdinti. Nenorėjau...
Suprantu. Koks adresas?
Aluza skersgatvis, numeris 1255. Čia jos namas.
Jūs vis dar ginkluotas?
- Taip, turiu šratinį šautuvą. - Gerai, pone. Kuo jūs vardu?
Floidas. Floidas Nelsonas.
Floidai, reikės, kad išimtumėte šovinius iš šautuvo lizdo
ir padėtumėte ginklą, gerai?
- Gerai. - Pareigūnai atvažiuoja.
Gal galite dabar papasakoti, kas nutiko?
Aš buvau namie.
Ji paskambino ir iškart užsivedė.
Prikalbėjo bjaurybių,
pasakė, kad sukrovė mano daiktus ir neketina už manęs tekėti.
Tai jus nuliūdino. Suprantu.
Ji sakė, kad išvažiuoja su seserimi. O aš...
Aš nenorėjau jos žudyti.
Beldžiau į duris, bet ji neatidarė.
Todėl pagriebiau iš pikapo šautuvą ir iššoviau į duris, kad atsidarytų.
Nežinojau, kad ji stovi kitoje pusėje.
Man tai panašu į nelaimingą atsitikimą.
Čia ne nelaimingas atsitikimas, aš - kaltas, aišku?
Aišku, Floidai.
- Kuo jūs vardu? - Nesupratau?
Koks jūsų vardas? Prašau.
Man dabar labai reikia pasikalbėti su žmogumi.
Mano vardas Ana.
Ana. Gražus vardas.
DARLINA
Jau išėmėt šovinius iš ginklo, pone?
Pone? Girdite mane?
Ji... Ji man dabar skambina.
Ką?
- Kas? - Ji guli negyva mano glėbyje.
- Alio? - Sukroviau visus tavo daiktus.
Palieku juos verandoje.
Žinai, ką? Nebeliko daugiau energijos šitoms nesąmonėms.
Supranti mane? Aš už tavęs netekėsiu.
Aš išvažiuoju su seserimi.
Todėl nesivargink važiuoti ir mėginti mane perkalbėti,
nes aš nepersigalvosiu ir už tavęs netekėsiu,
ir aš išvažiuoju su Bernise.
- Kas čia? - Ką?
Kas čia?
Ak, tu šikniau!
Tu girtas? Aišku, kad girtas.
Darlina? Čia tu?
Kas tau negerai, Floidai?
Tu - ne ji. Negali būti ji. Iki.
- Pone Nelsonai? - Aš nesuprantu.
Kažkas, kalbantis Darlinos balsu, ką tik paskambino iš jos numerio
ir pasakė lygiai tą patį, ką ji kalbėjo prieš kelias suknistas minutes.
Gal kažkas pasinaudojo jos telefonu.
- Prakeikimas. - Pone?
Jos telefonas čia. Jis čia. Guli ant grindų.
- Aš į jį dabar žiūriu. - Nesu tikra, ar suprantu.
Kaip taip gali būti?
Pone, manau, kad jums galimai prasidėjo šokas,
reikia, kad išsaugotumėt šaltą protą ir liktumėt ramus. Suprantate?
Pareigūnai atvažiuoja. Ar išėmėte šovinius iš savo ginklo?
Pone?
Privertei mane laukti?
Darlina?
Žinau, kad nenori šito girdėti,
bet teks išklausyti. Man gana, aišku?
Man gana, tarp mūsų viskas baigta, šįkart kalbu rimtai.
Pasirodei mano tėvo laidotuvėse girtas.
Nesutinki kreiptis pagalbos, ir aš paprasčiausiai...
- Negaliu ilgiau tavęs tempti. - Ne...
O Dieve.
- O Dieve. Kas vyksta? - Pone, primygtinai prašau,
- neperjunginėkite linijų. Floidai? - Taip?
Ar jūs tikras, kad moteris, kurią nušovėte - jūsų sužadėtinė?
- Ką? - Ką tik pasakėte,
kad iššovėte per duris jai į veidą šratiniu šautuvu.
Spėju, jos bruožai sudarkyti,
todėl man atrodo, kad galėjote nušauti kitą merginą.
Ar ant kūno yra kas nors, kas leistų ją atpažinti?
- Apgamas? Dėmė? - Visur pilna kraujo.
- Negaliu pasakyti, ar čia ji. Negaliu! - Jūsų sužadėtinė turėtų žiedą, taip?
- Taip. - Gerai, ar ji su žiedu?
O Dieve, ne.
Šita moteris nemūvi žiedo ant piršto.
Ji sakė, kad išvažiuoja su seserimi.
Kaip manot, gal tai sesuo?
Bernisė?
Ar Darlina su Bernise panašios?
Šūdas.
Šūdas. Ar aš ką tik nušoviau Bernisę? Nušoviau jos seserį.
Jei kalbėjotės su Darlina telefonu, manau, kad gali taip būti.
Dėl Dievo meilės.
Čia Darlina. Ji vėl skambina. Turiu jai paaiškinti, kas nutiko.
Ne, prašau, pone. Floidai, neperjunkit...
Floidai?
Čia tikrai tu?
Tu verki?
Čia pokštas, ar ne? Dabar tau pradėjo rūpėti?
Tu gyva, Darlina.
Neįsivaizduoji, ką man tai reiškia, kaip dėl to džiaugiuosi.
Tu toks šiknius.
Aš daugiau nepasimausiu. To jau nebus.
Mažute.
Nežinau, kaip tau pasakyti, bet šįvakar nutiko kai kas labai blogo.
Kas?
Tavo... Berni... Tavo sesuo...
Aš gal, lyg ir,
- netyčia ją nušoviau. - Nejuokingas pokštas.
- Ką čia paistai? - Atsiprašau.
Aš tik norėjau tave pagąsdinti ir iššoviau į duris.
- Tai buvo lyg ir įspėjamasis šūvis. - Baik. Floidai, liaukis.
- Tai nejuokinga. - Žinau, kad nejuokinga. Atleisk.
- Aš tik norėjau tave išgąsdinti. - Bernise!
Ką? Kas negerai?
- O Dieve. Nieko. - Ką?
Floidai, šūdžiau tu! Bernisė čia. Ji tik buvo viršuje.
- Ji ten? - Taip, ji čia.
Kad ir kas čia buvo,
kad ir kokią šlykštynę sugalvojai, tau neišdegė.
Palauk. Kur dabar esi?
Aš namie. Ruošiuosi išvažiuoti, todėl nesivargink čia važiuoti.
Ar tu girdi, ką aš dabar sakau? Nevažiuok čia.
To negali būti, nes aš pas tave.
Ką čia paistai?
Tu nusimovei žiedą? Sužadėtuvių žiedą?
Taip, aš jį nusimoviau ir tu jo neatgausi.
Užstatysiu jį ir atgausiu dalį pinigų, kuriuos esi man skolingas.
Kur padėjai žiedą?
Įsikišau į kišenę, pusgalvi. Kur dar?
Viso, Floidai. Nevažiuok pas mane į namus.
Bet aš esu tavo namuosе!
Floidai?
Ji kažkur su savo seserimi. Šitas kūnas - ne jos sesers.
O Dieve.
- O Dieve. - Ką darai, Floidai?
- Aš ją pajudinau. - Ne.
- Kišu ranką į kišenę. - Prašau, nereikia.
Darlina telefonu sakė, kad įsikišo žiedą į...
O Dieve.
Žiedas kišenėje, kaip ji ir sakė.
Darlina.
Užmušiau ją, velniai rautų, užmušiau savo mažutę. Aš ją užmušiau.
Ji pasakė, kad nusimovė žiedą ir įsikišo į kišenę,
o aš ką tik jį radau.
Kaip ji gali man skambinti ir tuo pat metu gulėti negyva mano glėby?
- Kas per velnias čia vyksta? - Floidai?
Regis, aš žinau.
- Ką? - Paklausyk manęs.
Tai ne pirmas panašus skambutis, kurio sulaukiau.
Ką? Ne pirmas?
Per kelias pastarąsias savaites sulaukėme daug keistų skambučių,
skambino skirtingi žmonės ir pasakojo panašius dalykus.
Iš pradžių maniau, kad jie viską išsigalvoja,
bet negaliu ilgiau neigti, kad tai vyksta.
O, varge. Tai tikrai vyksta.
Manau, kad Darlina kažkaip jums skambina iš praeities.
- Iš kelių minučių senumo praeities. - Pala, ką?
Sakau jums,
skambučių centras sulaukia daugybės panašių skambučių.
Nepaaiškinamų skambučių.
Tai stebuklas.
Kaip suprasti - stebuklas?
Jei ji vis dar man skambina, vadinasi, aš galiu ją išgelbėti.
Gal Dievas suteikė jums antrą progą.
Ačiū, Ana. Ačiū, kad patikėjote manimi.
Floidai, pareigūnai atvažiuos bet kurią akimirką.
Turite nedaug laiko.
Žinau. Viso, Ana. Ir ačiū.
Floidai? Girdi mane?
- Atleisk, Darlina. - Palauk, ką?
Sakiau, kad atsiprašau.
Oho.
Nemanau, kad esu girdėjusi šį žodį iš tavo lūpų.
Žinau.
Žinau, kad buvau savanaudis,
ir visai nesupratau, kiek daug iš tiesų man reiški.
Floidai, tu dabar kalbi rimtai?
Žaidžiau su tavo jausmais.
Padovanojau tau žiedą, bet iš tiesų neįsipareigojau ir aš...
Atsiprašau.
Niekad nebuvau tavęs vertas. Aš tave myliu, mažute.
Myliu labiau, nei mano debiliškos smegenys gali išreikšti.
Žinai, kartais tu mane taip pykdai.
Žinau, mažute.
Turiu tau dar kai ką pasakyti.
- Čia - Hantsvilio policija. - Šūdas.
Jie jau čia.
- Mesk ginklą. - Floidai, kas tai?
- Kas vyksta? Kas... - Mesk šautuvą
ir išeik, sudėjęs rankas už galvos.
Aš... Tik minutėlę, gerai?
Ir pažadu, paklusiu.
Floidai, kas, po šimts, ten darosi?
Pala, tu čia.
Ką?
Tavo pikapas ką tik sustojo lauke.
- Šūdas. - Prastai atrodai.
Gerai, Darlina, noriu, kad nesiartintum prie lauko durų.
Ką? Kodėl?
Nes aš mirtinai nusitašęs ir tuoj iškrėsiu kvailystę.
Floidai, aš nesuprantu.
Iš tikrųjų ten ne aš.
- Tai yra, aš, bet... - Atidaryk duris, Darlina.
- Girdi mane? - Šūdas.
Darlina, ne. Neatidaryk.
- Nagi, Darlina. Įleisk. - Brangusis, kas vyksta?
Kaip gali būti ten ir tuo pat metu kalbėtis su manim?
- Atidaryk duris! - Kas ten?
Darlina, klausyk. Patikėk manim, sakau tau - neatidaryk durų.
Darlina, žinau, kad tu ten.
Žinau, kad tu ten!
Gerai, tikiu tavimi.
- Ką man daryti? - Sesuo su tavimi?
Pone Nelsonai? Tai - paskutinis įspėjimas.
Taip. Taip, Bernisė su manimi.
Būsime priversti įeiti į patalpą.
Gerai, nori pažaisti? Pažaiskim, velniai rautų, Darlina!
O ne. Tuoj tai nutiks. Išeik pro galines duris.
Sėsk į mašiną ir važiuok.
Kodėl? Aš šito nesuprantu.
Tau reikia pabėgti nuo manęs kuo toliau. Supranti?
Aš - blogas. Aš - blogas žmogus, man reikia pagalbos.
Todėl važiuok ir niekad nesuteik man antros progos.
- Pažadi? - Kodėl? Kodėl turiu pažadėti?
- Nesuprantu. - Prašau.
- Ne, tu turi pažadėti. - Pone Nelsonai.
- Prašau. - Gerai.
Pažadu.
Mesk šautuvą ir išeik sudėjęs rankas už galvos!
Mažute?
Darlina?
Atsiliepk! Būk gera, pasakyk, kad tu sveika, mažute!
Aš sveika.
Mes išsmukome pro galines duris. Sėdam į mašiną.
Ačiū tau, Viešpatie.
Pažadu tave palikti, bet nežinau, kodėl taip elgiuosi.
Tu tik važiuok ir nesidairyk atgal.
- Ei! - O, ne.
Kur išsiruošei, Darlina? Sugrįžk čionai!
- Darlina? - Sakiau, sugrįžk čionai!
Darlina?
Man viskas gerai.
Man viskas gerai, Floidai. Mums viskas gerai.
Tu - sumautas šiknius, Floidai!
Atleisk, brangusis, ne tu. Kitas tu. Jis - tikras šiknius.
Žinau.
Kitas... Jis vis tiek aš, bet - taip. Jis - blogasis.
- Ačiū, kad man padėjai. - Prašau.
Nė iš vietos!
Tu važiuoji... Tu išvažiuoji, tu saugi.
Floidai?
Floidai, brangusis?
Gerai, jis pašautas. Jis pašautas.
Aš tave myliu, mažute.
Aš tave myliu.
Aš ir tave myliu, Floidai.
Asile neraliuotas.
Subtitrus vertė: Sandra Siaurodinė