JAZ, JAZ IN DARLENE
29. MAREC SAN FRANCISCO
5. JUNIJ HUNTSVILLE
112, kaj se je zgodilo?
-Jaz... -Ja?
Ustrelil sem jo. Rad bi se predal.
Počakal bom, če boste koga poslali.
Je oseba še živa?
Ne.
-Ste z njo? -Ja.
Sedim na tleh in jo držim v naročju.
Ste prepričani, da ne diha?
Ustrelil sem jo v obraz. Mrtva je.
Prav. Povejte naslov.
Bila je nesreča.
Hotel sem jo prestrašiti. Nisem nameraval...
Razumem. Naslov?
1255 Aluza Lane. Njena hiša je.
Ste še oboroženi?
-Ja, puško imam. -V redu. Kako vam je ime?
Floyd. Floyd Nelson.
Floyd, prosim, da odstranite naboje iz puške, prav?
-Ja. -Policija je na poti.
Mi poveste, kaj se je zgodilo?
Bil sem doma.
Klicala je in mi povedala svoje načrte.
Kup grdih stvari.
Da je spakirala moje reči in se ne bo poročila z mano.
Razjezilo vas je. Razumem.
Rekla je, da s sestro odhajata iz mesta. In jaz...
Nisem je hotel ubiti.
Trkal sem na vrata, pa ni odprla.
Iz poltovornjaka sem vzel puško, da bi razstrelil vrata.
Nisem vedel, da je na drugi strani.
Očitno je bila nesreča.
Ni bila nesreča. Kriv sem, razumete?
Ja, Floyd.
-Kako vam je ime? -Prosim?
Vaše ime, prosim.
Zdajle moram govoriti s človekom.
Ana sem.
Ana. Lepo ime.
Ste izpraznili puško?
Gospod? Ste tam?
Pravkar me kliče.
Kaj?
-Kdo? -Mrtva leži na mojih rokah.
-Halo? -Vse tvoje stvari sem spakirala.
Pustila jih bom na verandi.
Veš kaj? Nimam več energije za to sranje.
Razumeš? Ne bom se poročila s tabo.
S sestro zapuščava mesto.
Ne prihajaj me sem prepričevat.
Ne bom si premislila in ne bom se poročila s tabo. Odhajam z Bernice.
-Kdo je to? -Kaj?
Kdo je to?
Oh, ti butelj!
Si pijan? Seveda si.
Darlene? Si to ti?
Kaj je s tabo, Floyd?
Nisi ona. Nemogoče. Adijo.
-G. Nelson? -Ne razumem.
Nekdo, ki je slišati kot ona, me je poklical z njene številke
in mi rekel isto, kot ona pred nekaj minutami.
Morda nekdo uporablja njen telefon.
-Prekleto. -Gospod?
Njen telefon je tu. Na tleh.
-Gledam ga. -Ne razumem.
Kako je to mogoče?
Po mojem ste v šoku.
Ostanite prisebni in mirni. Razumete?
Policisti so na poti. Ste izpraznili puško?
Gospod?
Si me dal na čakanje?
Darlene?
Vem, da tega nočeš slišati,
a boš moral. Konec je, prav?
Z nama je konec in tokrat mislim resno.
Na pogreb mojega očeta si prišel pijan.
Zavračaš pomoč in jaz...
-Ne morem te več prenašati. -Ne, ne, ne...
Ljubi bog.
-O, bog. Kaj se dogaja? -Ostanite na zvezi.
-Floyd? -Ja?
Ste prepričani, da ste ubili svojo zaročenko?
-Kaj? -Rekli ste,
da ste jo s puško skozi vrata ustrelili v obraz.
Domnevam, da je izmaličena.
Možno je, da ste ustrelili drugo dekle.
Jo lahko identificirate?
-Ima kakšno znamenje na telesu? -Povsod je kri.
-Ne vem, če je ona! -Morala bi nositi zaročni prstan, kajne?
-Ja. -Ga ima?
Mojbog, ne.
Ta ženska nima prstana.
Rekla je, da iz mesta odhaja s sestro.
Bi lahko bila to ona?
Bernice?
Sta si Darlene in Bernice podobni?
O, sranje.
O, sranje. Sem ustrelil Bernice? Ubil sem njeno sestro.
Če ste po telefonu govorili z Darlene, je to možno.
Oh, za božjo voljo.
Darlene je. Spet kliče. Tole ji moram razložiti.
Ne, prosim. Floyd, nikar...
Floyd?
Si to res ti?
Jočeš?
Šala je, kajne? Zdaj ti je nenadoma mar?
Živa si, Darlene.
Ne veš, koliko mi to pomeni... ...kako srečen sem.
Kakšen kreten si.
Ne bom se spet ujela v past. Pozabi.
Oh, ljubica,
ne vem, kako naj ti povem, a nocoj se je zgodilo nekaj hudega.
Kaj?
Tvoja... Berni... Tvoja sestra...
Morda sem jo
-po nesreči ustrelil. -Ni smešno, veš.
-O čem govoriš? -Žal mi je.
Hotel sem te prestrašiti in ustrelil sem v vrata.
-Bil je opozorilni strel. -Nehaj. Floyd, nehaj.
-Ni smešno. -Vem, da ni. Oprosti.
-Hotel sem te prestrašiti. -Bernice!
Kaj? Kaj je narobe?
-O, bog. Nič. -Kaj je?
Floyd, kreten! Bernice je tukaj. Zgoraj je bila.
-Res? -Ja.
Karkoli počneš,
karkoli bolnega se greš, ne deluje.
Čakaj. Kaj počneš zdaj?
Doma sem. Odhajam, zato ne prihajaj sem.
Si slišal, kaj sem rekla? Ne prihajaj sem.
To ni mogoče, ker sem pri tebi.
Kaj govoriš?
Si snela zaročni prstan?
Ja, in ne boš ga dobil nazaj.
Zastavila ga bom, da dobim nekaj denarja, ki mi ga dolguješ.
Kam si dala prstan?
V žep, bedak. Kam pa?
Adijo, Floyd. Ne hodi k meni.
Saj sem pri tebi!
Floyd?
Nekje je bila s svojo sestro. Tudi njeno truplo ni.
Ay, Dios mío.
-O, bog. -Kaj počnete, Floyd?
-Premikam jo. -Ne.
-Segam ji v žep. -Prosim, nikar.
Darlene je rekla, da je prstan dala v...
O, mojbog.
Prstan je v žepu, kot je rekla.
Darlene.
Ubil sem jo, ubil sem svojo drago. Ubil sem jo.
Rekla je, da je snela prstan in ga dala v žep.
Našel sem ga.
Kako me lahko kliče, hkrati pa mi leži mrtva v naročju?
-Kaj se dogaja? -Floyd?
Jaz... Morda vem.
-Kaj? -Poslušajte.
To ni prvi takšen klic.
Kaj? Ni?
V zadnjih dveh tednih je bilo veliko čudnih klicev
ljudi, ki so opisovali podobne reči.
Sprva sem mislila, da si izmišljajo,
a tega se ne da več zanikati.
Ojej. Zagotovo se dogaja.
Mislim, da vas Darlene kliče iz preteklosti.
-Nekaj minut iz preteklosti. -Kaj?
Pravim vam,
da sprejemamo veliko podobnih klicev.
Ki nimajo smisla.
To je čudež.
Kako to mislite?
Če me še kliče, pomeni, da jo lahko še rešim.
Morda vam je Bog dal še eno priložnost.
Hvala, Ana. Hvala, da mi verjamete.
Floyd, policisti bodo vsak hip tam.
Nimate veliko časa.
Vem. Adijo, Ana. In hvala.
Floyd? Si tam?
-Oprosti, Darlene. -Kaj?
Žal mi je.
Vau.
Mislim, da tega od tebe še nisem slišala.
Vem.
Vem, da sem bil sebičen
in nisem razumel, koliko mi pomeniš.
Floyd, si iskren?
Igral sem se s tvojimi čustvi.
Dal sem ti prstan, a se temu nisem zavezal in...
Oprosti.
Nisem si te zaslužil. Ljubim te.
Ljubim te bolj, kot lahko moji butasti možgani izrazijo.
Včasih me spravljaš ob pamet.
Vem.
Še nekaj ti moram povedati.
-Tukaj policija. -Sranje.
So že tukaj.
-Odvrzite orožje. -Kaj je to?
-Kaj se dogaja? -Odvrzite puško
in pridite ven z rokami za glavo.
Samo še minutko, prav?
Obljubil, da bom ubogal.
Floyd, kaj za božjo voljo se dogaja?
Tukaj si.
Kaj?
Tvoj poltovornjak je parkiral zunaj.
-Sranje. -Nisi videti dobro.
Darlene, pojdi stran od vhodnih vrat.
Kaj? Zakaj?
Ker se mi meša in bom naredil nekaj neumnega.
Floyd, ne razumem.
Zunaj nisem jaz.
-Sem, ampak... -Odpri vrata, Darlene.
-Me slišiš? -O, sranje.
Darlene, nikar. Ne odpri.
-Daj, spusti me noter. -Kaj se dogaja?
Kako si lahko zunaj in hkrati govoriš z mano?
-Odpri vrata! -Kdo je to?
Poslušaj. Zaupaj mi in ne odpri vrat.
Darlene, vem, da si tam.
Vem, da si tam!
Verjamem ti.
-Kaj naj naredim? -Je sestra s tabo?
G. Nelson? Zadnje opozorilo.
Ja, Bernice je z mano.
Morali bomo vdreti.
Bi se igrala igrice? Pa se dajva, Darlene!
O, ne. Zgodilo se bo. Zadaj odidi ven.
Sedi v avto in odpelji.
Zakaj? Ne razumem.
Pojdi čim dlje stran od mene. Razumeš?
Slab človek sem in potrebujem pomoč.
Odpelji in mi ne daj druge priložnosti.
-Obljubiš? -Zakaj moram obljubiti?
-Ne razumem. -Prosim.
-Ne, moraš obljubiti. -G. Nelson.
-Prosim. -Prav.
Obljubim.
Odvrzite puško in pridite ven z rokami za glavo!
Ljubica?
Darlene?
Odgovori. Prosim, reci, da si v redu!
V redu sem.
Zadaj se tihotapiva ven. Sedava v avto.
Hvala bogu.
Obljubim, da te zapuščam, a ne razumem, zakaj.
Pojdi in se ne oziraj nazaj.
-Hej! -O, ne.
Kam greš, Darlene? Vrni se!
-Darlene? -Vrni se!
Darlene?
V redu sem.
V redu sem, Floyd. V redu sva.
Kreten si, Floyd!
Oprosti, ne ti. Tisti drugi. On je kreten.
Vem.
Drugi... Jaz sem, ampak ja. Tisti slab.
-Hvala, da si mi pomagal. -Prav.
Ne premikaj se!
Stran se pelješ. Varna si.
Floyd?
Na tleh je. Na tleh je.
Oh, ljubim te.
Ljubim te.
Tudi jaz tebe, Floyd.
Butelj neumni.
Prevedla Lidija P. Černi