Дзвінки
Я, ЗНОВУ Я І ДАРЛІН
29 БЕРЕЗНЯ САН-ФРАНЦИСКО
5 ЧЕРВНЯ ГАНТСВІЛЬ
911, що сталося?
-Я... -Так?
Я в неї стріляв. Хочу здатися поліції.
Пришліть когось сюди, я зачекаю.
Людина, в яку ви стріляли, жива?
Ні.
-Ви зараз з нею? -Так.
Я сиджу на підлозі, вона в мене на колінах.
Вона точно не дихає?
Я влучив у лице. Вона мертва.
Яка ваша адреса?
Це було ненавмисно.
Я просто хотів її налякати. Я не збирався...
Розумію. То яка адреса?
Алуза-лейн, 1255. Я в неї вдома.
Ви озброєні?
-У мене дробовик. -Зрозуміло. Як вас звати?
Флойд. Флойд Нельсон.
Флойд, будь ласка, вийміть набої чи гільзи з дробовика
і покладіть його на землю.
-Добре. -Поліція вже їде.
Розкажіть мені, що сталося.
Я... я був удома.
Вона подзвонила й одразу накинулася на мене.
Вивалила на мене купу гівна,
сказала, що вже спакувала мої речі й не хоче зі мною одружуватися.
Це вас засмутило. Розумію.
Сказала, що їде з міста з сестрою. І я...
Я... не хотів її вбивати.
Я стукав у двері, а вона не відповідала.
Я взяв дробовика з фургона й спробував прострелити замок у дверях.
Я... Я не знав, що вона по той бік дверей.
Це нещасний випадок.
Це не нещасний випадок. Я винний, розумієте?
Так, Флойд.
-Як вас звуть? -Даруйте?
Скажіть, як вас звуть.
Мені треба поговорити з живою людиною.
Мені звуть Ана.
Ана. Гарне ім'я.
ДАРЛІН
Ви вже розрядили дробовик?
Сер? Чуєте мене?
Вона... Вона мені дзвонить.
Що?
-Хто? -Вона мертва в мене на руках.
-Алло? -Я спакувала всі твої речі.
Я лишу їх на ґанку.
Бо знаєш що? У мене нема сили на все це лайно.
Зрозумів? Я за тебе не вийду.
Я їду з міста разом із сестрою.
Не приходь сюди й не пробуй мене переконати,
бо тобі не вдасться. Я за тебе не вийду
і їду геть з Берніс.
-Хто це? -Що?
Хто це?
Який же ти виродок!
Ти що, п'яний? Авжеж п'яний.
Дарлін? Це ти?
Та що з тобою, Флойд?
Ти не вона. Це неможливо. Бувай.
-Містер Нельсон? -Я не... розумію.
Хтось з її голосом щойно подзвонив з її номера
й повторив усе, що вона мені сказала кілька хвилин тому.
Може, її телефон у когось іншого.
-Чорт. -Сер?
Її телефон тут. Він тут. На підлозі.
-Я дивлюся на нього. -Не розумію.
Що діється?
Сер, ви зараз у стані шоку,
тож спробуйте заспокоїтися й діяти розсудливо. Зрозуміли?
Поліція вже їде. Ви розрядили зброю?
Сер?
Ти ставив мій дзвінок на паузу?
Дарлін?
Знаю, ти не хочеш це чути,
але доведеться. З мене досить, ясно?
З мене досить цих стосунків, і на цей раз я серйозно.
Ти прийшов п'яний на похорон мого батька.
Ти відмовляєшся лікуватись, і я...
-Я більше не можу так жити. -Ні...
О боже.
-О боже. Що це? -Сер, залишайтеся
-на лінії. Флойд? -Так?
Ви точно застрелили свою наречену?
-Що? -Ви сказали,
що стріляли по дверях і влучили з дробовика їй в обличчя.
Якщо її риси спотворено,
то, можливо, ви застрелили іншу.
Можете перевірити, чи це точно вона?
-У неї є шрами, родимі плями? -Тут всюди кров.
-Не знаю, чи це вона. Не знаю! -Ваша наречена носить обручку?
-Так. -Вона зараз на ній?
О боже, ні.
У цієї жінки на руці немає обручки.
Вона сказала, що їде з міста з сестрою.
Може, це вона?
Берніс?
Дарлін з Берніс схожі?
От чорт.
Чорт. То я застрелив Берніс? Я застрелив її сестру.
Якщо ви говорили по телефону з Дарлін, то може бути.
О боже.
Це Дарлін. Вона знову дзвонить. Треба їй усе пояснити.
Не треба. Флойд, не перем...
Флойд?
Це справді ти?
Ти плачеш?
Це такий жарт? Тепер тобі не байдуже?
Дарлін, ти жива.
Ти й не уявляєш, як це добре... який я радий.
Ти такий засранець.
Я більше на це не поведуся. Навіть не мрій.
Кохана,
не знаю, як і сказати, але сьогодні сталося щось жахливе.
Що?
Твоя... Берні... Твоя сестра...
Можливо, я... випадково
-її застрелив. -Це не смішно.
-Що ти мелеш? -Мені жаль.
Я хотів тебе налякати, тому стріляв у двері.
-Це був застережний постріл. -Флойд, зупинись.
-Це не смішно. -Я знаю, що не смішно. Мені жаль.
-Я хотів тебе налякати. -Берніс!
Що? Що сталося?
-О боже. Нічого. -Що?
Флойд, падлюка! Берніс тут. Вона була нагорі.
-Справді? -Так.
Хай би що це було,
ця нездорова вистава не подіє.
Що... Стоп. Де ти зараз?
Я вдома. Я вже виходжу, тому й не думай сюди приїжджати.
Ти чув, що я сказала? Не приїжджай.
Це неможливо, бо я в тебе вдома.
У якому сенсі?
Ти зняла перстень? Обручку?
Зняла, але тобі не віддам.
Віднесу в ломбард і верну хоч трохи грошей, які ти мені винен.
Де обручка?
У мене в кишені, виродок. Де ж іще?
Бувай, Флойд. Не приходь.
Я вже в тебе!
Флойд?
Вона зі своєю сестрою. Тому це не її тіло.
О господи.
-О боже. -Флойд, що ви робите?
-Пересуваю тіло. -Ні.
-Перевіряю кишені. -Не треба.
Дарлін сказала, що поклала обручку в...
О боже.
Обручка в кишені, як вона й казала.
Дарлін.
Я її вбив. Убив свою кохану. Убив її.
Вона сказала, що поклала обручку в кишеню,
і я її знайшов.
Як вона мені дзвонить, якщо вона мертва у мене на руках?
-Що це все означає? -Флойд.
Я... думаю, що знаю.
-Що? -Послухайте.
Це не перший такий дзвінок.
Що? Не перший?
За два тижні ми отримали чимало дивних дзвінків
від різних людей, які описують подібні ситуації.
Спершу я думала, що вони вигадують,
але я більше не можу заперечувати.
О ні. То це все реально.
Думаю, що Дарлін дзвонить вам з минулого.
-Дзвонила кілька хвилин тому. -Що?
Кажу ж вам,
наш кол-центр приймає чимало подібних дзвінків.
Це все безглуздо.
Це чудо.
У якому сенсі, чудо?
Якщо вона мені дзвонить, то я ще можу її врятувати.
Може, Господь дав вам другий шанс.
Дякую, Ано. Дякую, що мені повірили.
Флойд, поліція вже близько.
Часу у вас небагато.
Знаю. Бувайте, Ано. І... дякую.
Флойд? Ти там?
-Пробач, Дарлін. -Стоп, що?
Я кажу, пробач.
Ого.
Здається, я ще ніколи не чула від тебе цього слова.
Знаю.
Знаю, я поводився самозакохано
і забув, яка ти мені дорога.
Флойд, ти зараз серйозно?
Я грався твоїми почуттями.
Освідчився, але зобов'язань не тримав, і...
Мені жаль.
Я тебе не гідний. Кохана, я люблю тебе.
Люблю тебе більше, ніж мій тупий мозок здатен показати.
Інколи ти так мене дратуєш.
Знаю.
Я хочу тобі щось сказати.
-Поліція Гантсвіля. -Чорт.
Вони вже тут.
-Киньте зброю. -Що таке?
-Що сталося? -Киньте дробовик
і вийдіть з руками за головою.
Вийду через хвилинку.
Обіцяю здатися.
Флойд, що там, у біса, діється?
Ти тут.
Що?
Бачу твій фургон біля будинку.
-Чорт. -Вигляд у тебе так собі.
Дарлін, не підходь до дверей.
Що? Чому?
Бо я дуже п'яний і зараз нароблю дурниць.
Флойд, не розумію.
Це не я.
-Тобто це я, але... -Дарлін, відчини.
-Ти мене чуєш? -Чорт.
Дарлін, не відчиняй.
-Дарлін, впусти мене. -Що діється?
Ти і за дверима, і говориш зі мною?
-Відчини! -Хто це?
Дарлін, послухай. Довірся мені й не відчиняй.
Дарлін, я знаю, ти там.
Я знаю, ти там!
Я тобі вірю.
-Що мені робити? -Сестра з тобою?
Містере Нельсон! Це останнє попередження.
Так. Берніс зі мною.
Ми будемо змушені зайти в будинок.
Хочеш ігор? Будуть тобі ігри, Дарлін!
О ні. Зараз це буде. Тікайте через задні.
Сідайте в машину і їдьте звідти.
Чому? Я не розумію.
Тікай від мене якнайдалі. Зрозуміла?
Я погана людина, і мені потрібна допомога.
Тому їдь і не давай мені другого шансу.
-Обіцяєш? -Чому? Навіщо таке обіцяти?
-Не розумію. -Прошу.
-Пообіцяй. -Містере Нельсон.
-Прошу. -Добре.
Обіцяю.
Киньте зброю й виходьте!
Кохана?
Дарлін?
Відповідай! Скажи, що ти жива!
Я жива.
Ми виходимо через задні двері. Сідаємо в машину.
Слава Богу.
Обіцяю тебе покинути, але не розумію чому.
Просто їдь і не озирайся.
-Гей! -О ні.
Куди це ти зібралася, Дарлін? Ану вернися!
-Дарлін? -Я що сказав!
Дарлін?
Я жива.
Я в порядку, Флойд. Ми в порядку.
Який же ти виродок, Флойд!
Не ти, коханий. Інший ти. От він виродок.
Знаю.
Інший... Це теж я, але так. Він поганий.
-Дякую, що поміг. -Добре.
Завмріть! Стояти!
А ти їдь, тепер ти в безпеці.
Флойд?
Флойд, коханий?
Підстрелили.
Я тебе люблю.
І я тебе люблю, Флойд.
Який же ти дурень.
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська