ТОВА Е ДЕЛО НА ВСЕЛЕНАТА
5 ЮНИ, ХЪНТСВИЛ
14 СЕПТЕМВРИ, ИНДИЪН УЕЛС
ДЕЙЗИ
Да? Кой се обажда? - Здрасти, Сам ли е?
Аз... Извинете, кой е?
Дейзи е. Дейзи Милър.
Ало? - Да. Извинявай.
Здрасти. Как...
Как я караш? - Добре.
Ами ти? Чух, че отиваш в "Бъркли".
Да. Да, така е.
Още ли се занимаваш с физика? - Да.
Астрофизика. В Центъра по физика на космоса в "Бъркли" съм.
Още ли ме харесваш?
Аз...
Моля? - Още ли ме харесваш?
Последния път каза, че ме обичаш от осми клас
и че това няма да се промени.
Не беше толкова отдавна и се чудех дали още е така.
Аз... Извинявай, това малко ме шокира.
Сам, какво ще правиш през уикенда? - През уикенда ли?
Отиваме на музикален фестивал в пустинята
с Рамона и братовчед ти Лу.
Чудесно. Може ли да дойда с вас? Много ще се радвам да ви видя.
Да.
Рамона е наела една къща и...
Тя взема билетите, затова просто ще...
Супер. Сега ще й звънна. - Момент, Дейзи, аз...
Чакай, пич. Сега ли се случи това? Наистина ли видях теб и Дейзи?
Събрахте ли се?
Обичам те, човече.
Ти си най-добрият ми приятел на света.
И аз те обичам, братле. Честито, човече.
Дано тя е твоята сбъдната мечта. - Не, човече. Тя е много повече.
Тя е откачена. - Как така?
Говори за телефонни разговори от бъдещето, за послание от Бог...
Не знам, човече, но...
Боже, аз още я обичам. - Какво?
Сам, да се връщаме в къщата. - Добре. Изчезваме.
Добре, хубаво. Яко.
Ние ще останем, но слушай, тя е много добро момиче.
Грижи се за братовчедка ми.
Естествено. Не се излагай. - Супер, човече, до скоро.
Чао, копелета!
Полицията на Индиън Уелс. Как да помогна?
Ало? - Тя е мъртва.
Добре. Кой точно е мъртъв?
Казва се Дейзи Милър.
Тя ми е братовчедка. О, боже.
Той я е убил.
И кой я е убил? - Сам.
Приятелят ми Сам.
Сам, не те чувам през стъклото.
Вдигни слушалката.
Да, телефонът до теб.
Здрасти, татко.
Как си? - Не съм много добре.
Прощавай, че идвам чак сега. На север бушуват огромни пожари.
Не съм го направил.
Кълна ти се, не съм. - Вярвам ти.
Но днес не съм просто твой баща. Аз съм твоят адвокат. За момента.
Ще те измъкна от тази каша.
Да. Добре.
Ето показанията, подписани от приятелите ти.
"Тръгнахме от фестивала призори и след минути бяхме в къщата.
Вратата на спалнята на Сам бе заключена. Чухме ги да правят секс с Дейзи.
Вратата остана затворена до 13:00 ч.,
когато ни събудиха писъци.
Писъците на Сам.
Накрая разбихме вратата
и открихме Дейзи гола, обляна в кръв и нереагираща.
Едва разпознахме лицето й.
Всичките й крайници бяха натрошени.
Сам плачеше, свит в ъгъла.
По него нямаше кръв."
Да, защото не съм я убил аз. Събудих се и тя беше...
Умираше пред мен.
При ареста си казал,
само цитирам: "Това е дело на вселената. Тя го е направила".
Да.
Това...
Това означава ли нещо конкретно, което не схващам?
Само недей да казваш на мама, става ли?
Бях пиян
и надрусан здравата, когато ме арестуваха.
И бях сигурен, че съм я видял...
Да се разпада пред очите ми. - Сам...
Сякаш невидима сила я ядеше жива.
Сам, моля те.
Знаеш, че това няма да... - Знам.
Татко, това беше най-щастливият ден в живота ми.
Защо ми е да я убивам?
Шокът може да е замъглил съзнанието ти.
Скоро ще дойдеш на себе си. Обикновено така става.
Лу е. Оставете съобщение и ще ви звънна.
Здрасти, Лу. Аз съм, Сам.
Искам да се извиня за всичко, което преживяхте заради мен.
Най-накрая всичко се изясни.
Аз съм го направил.
Това е. Няма място за несъстоятелни метафизични теории.
Готов съм да приема, че...
...че аз съм убил Дейзи.
Здрасти.
Привет. Получих есемеса ти. Значи той е признал?
Да, оставил ми е гласово съобщение.
Не мога да повярвам.
Сам е убиец психопат.
Така изглежда.
Не знам, скъпа. Просто... Трудно ми е да го приема.
Той е най-добрият ми приятел. - Да.
Предплатено обаждане от...
Аз съм, Сам.
...от затворник от "Ориндж Каунти".
Натиснете едно, за да говорите...
Здрасти.
Какво правиш, човече?
Какво имаш предвид?
Прокурорът имал нови доказателства. И ти си му ги дал.
Какви доказателства?
Човече... Добре ли си? - Естествено, че не съм.
В затвора съм за нещо, което не съм извършил.
А защо си ми оставил съобщение?
Моля? Какво съобщение?
Онова от вчера на телефона ми. Призна, че си убил братовчедка ми.
Да бе!
Добре.
Не съм оставял съобщение.
Пич.
Не съм оставял съобщение! - Напротив!
За какво говориш...
Какво става тук?
Мислех те за приятел. Защо ми го причиняваш?
Сам... Познавам те от прогимназията.
Познавам и гласа ти.
Ти беше. Ти си ми оставил съобщението.
О, не.
Какво, Сам? - Извинявай. Както и да е.
Чао. - Сам. Сам!
Ако този запис съществува, няма да спечелим делото.
Трябва да пледираш "виновен", за да намалят присъдата.
Сам, защо си направил това?
Не съм се обаждал.
От лабораторията казаха друго. Номерът е твоят, гласът - също.
Да, не казвам, че не съм бил аз.
Имам предвид, че не аз съм се обадил.
Говориш несвързано.
И честно казано, ме плашиш.
Само от гледна точка на астрофизиката има смисъл.
Хубаво.
Татко, през последните дни ми се случиха две необясними неща.
Първо, видях Дейзи да имплодира пред очите ми.
Сега пък съм направил телефонно признание, което със сигурност не съм направил.
Двете случки не може да не са свързани.
Нещо се случва.
И то не само на мен.
Сам... - Чете ли за Лейла Бекет?
Бекет. Защо ми звучи познато?
Откриха я мъртва в апартамента й през март.
И не беше далеч от къщи.
По новините казаха, че крайниците й били натрошени, а лицето - размазано.
Да, четох за това.
Е, същото се случи и с Дейзи.
Не го ли беше направила сестра й? Жертвата спала със съпруга й.
Мисля, че сестра й е невинна като мен.
Кой тогава е убил момичето? - Вселената.
Тя го е направила.
Дейзи не биваше да е на фестивала с нас,
затова вселената я е премахнала.
Дейзи? Какво става?
Здрасти, сега говорих със Сам. Каза, че отивате на фестивала в пустинята.
Да, и? - Може ли да дойда?
Какво?
Сериозно, църквата и родителите ти не забраняват ли такива неща?
Да. Но вече не ми пука за това.
Е?
Момиче, променила си се. Как така?
Случи ми се нещо и го приех като знак свише.
Знак ли?
Брей! От кого?
"От Бог", каза тя. - От Бог.
Сега Бог ли е заподозреният? - Не, разбира се.
Дейзи каза, че имало божествена намеса, свещен разговор по телефона.
Той я накарал да осъзнае, че иска да изживее всичко.
Да взема наркотици, да прави секс и да е свободна.
Каза, че затова умирала да дойде с нас и аз...
Реших, че се шегува.
Така се бяхме надрусали, че...
Какво са й казали в "свещения" разговор?
Не каза, но сигурно е споделила с Рамона.
Обади й се.
Честно казано, думите й прозвучаха откачено.
Но пък това... Не беше наистина необичайно от нейните уста.
Какво например?
Дейзи... Обадила й се майка й.
Само че тя се обаждала от близкото бъдеще
и плачела.
От бъдещето ли?
Знам, знам.
Добре, а защо майка й е била разстроена?
Опитвала се да каже на Дейзи, че тя...
Да? - Мамка му.
Че Дейзи е умряла в някакъв пожар.
Дейзи го прие като знак, че ще умре млада,
затова искаше да дойде с нас. И...
Не е ли нечестно? В крайна сметка тя умря.
Да, виждам иронията.
Естествено.
Мамка му! Разбира се!
Не виждаш ли?
Не, не разбирам, осветли ме.
Дейзи трябваше да отиде на почивка на север, в планините.
Там, където сега горят пожари, нали?
Наистина са й се обадили от бъдещето. - Невъзможно е.
Теоретично е възможно.
От физична гледна точка няма минало, настояще или бъдеще.
Те са измислени от човека. - Не разбирам.
На Дейзи й е било писано да отиде в планините
и да умре в пожара, но тя успява да избяга от тази съдба.
Значи вселената я е убила. - Да. Коригирала е аномалията.
Времевата й линия е разбита на парчета. Аз бях...
Вселената се е опитвала да си върне баланса. Да се самоизлекува.
Сам, всичко това не обяснява
защо си звънял на приятеля си да признаеш убийството.
Може това обаждане да е отпреди години
и да съм говорил за нещо друго.
Татко, това е явлението, което слага началото на всичко това.
Нещо се случва с радиочестотните вълни, с тези на телефона.
Така става възможно да си говорим между различните моменти във времето.
И се създава хаос.
Виж, Сам. Ясно ти е колко ми се иска да ти вярвам.
Но нищо от казаното няма да разколебае заседателите в съда.
Това те кара да звучиш откачено.
Татко.
Сам, знам, че не ти го казвам често, но те обичам.
Не знаеш колко е трудно за един баща
да позволи да отнемат сина му.
Да... И аз те обичам, татко.
Тогава се признай за виновен. Иначе до живот ще гниеш в затвора.
Майка ти никога няма да...
Не можем да приемем това.
Мислиш ме за откачен. - Мисля, че си уплашен.
И не вярваш на теорията ми? - А ти вярваш ли й?
Аз... Да.
Налага се.
Сам, токсикологичният анализ показа, че си взел висока доза
амфетамини, кетамини, ефедрин, фенциклидин и кокаин.
При това ниво на опиянение
съзнанието ти се замъглява и изкривява всяко възприятие на мозъка.
Твоите действия вече не са твои.
Мисля, че ти си убил Дейзи, Сам,
но съзнанието ти те е заблудило, че правиш любов с нея.
Не знам.
И ти...
Да хвърляме вината върху метафизично проявление,
е обида към паметта на Дейзи, семейството й и приятелите ти.
Те заслужават случаят да бъде приключен. Както и ти.
Ще го направя. Добре.
Така е правилно.
Да.
Лу е. Оставете съобщение и ще ви звънна.
Здрасти, Лу.
Аз съм, Сам.
Искам да се извиня за всичко, което преживяхте заради мен.
Най-накрая всичко се изясни.
Аз съм го направил.
Това е. Няма място за несъстоятелни метафизични теории.
Готов съм да приема, че...
...че аз съм убил Дейзи.
И ще излежа присъдата си.
Обичам те, братле.
Надявам се един ден да простиш...
Момент.
Не.
Скапаната вселена.
Ало?
Здрасти, Сам?
Познавам ли ви? Май звъните на грешния Сам.
Не, не ме познаваш.
Ти си Сам, когото търся.
Какво искате?
Твоята теория... - Моята теория ли?
Не си убил Дейзи, Сам. Това е дело на вселената.
И това е едва началото.
Превод Емилия Николова