14. SEPTEMBER
9. NOVEMBER
Mor?
-Hej. -Er du der nu?
Ja, jeg er uden for huset. Altså, vores gamle hus.
-Okay, godt. -Det er faktisk lidt uhyggeligt.
Det skal nok gå, tosse. Mand dig op.
Huset ser helt anderledes ud nu. Ret skræmmende.
Vent. Okay, jeg... Jeg er ved at være i Ribbonwood.
Det er der, det skal ske.
Hvad er det, der skal ske?
Fejlen.
Ja, det ved jeg, men hvad er det helt præcist?
Jeg ved det ikke. Der stod kun det i opslaget.
Der stod: "Kør gennem ørkenen uden for Indian Wells,
og et sted i nærheden af Ribbonwood sker der en fejl på din telefon, og så..."
Ja, og så får du forbindelse med en fra fremtiden.
Eller fortiden. Forhåbentlig fortiden.
Ja, eller også er det bare noget vrøvl fra nettet.
Hold nu op. Så mange historier fra så mange forskellige mennesker?
Der må være noget sandhed i det.
Ja, jeg håber lidt, at det ikke passer.
Hvorfor dog det?
Alt det, der stod i opslagene, om forfærdelige, uhyggelige ting, der sker,
når folk foretager de opkald.
Hvis man opnår forbindelse, må man ikke ændre noget.
Vi ændrer ikke noget, vel?
-Lover du det? -Ja.
Hvad du end gør, så bliv i røret sammen med mig.
Du bruger mors gamle mobil, så måske ryger forbindelsen, og...
På en eller anden måde får vi forbindelse til hende.
Du lyder ret sikker.
Det skal nok lykkes.
Det ved jeg bare.
Nu kan jeg se Ribbonwood forude.
Okay.
-Klar? -Det er jeg vel.
Fejlen burde ske... lige omkring... nu.
Eller nu.
Hallo?
-Det er stadig mig. -Pis.
-Jeg kan ikke høre forskel. -Det kan jeg heller ikke.
-Stor overraskelse. -Ja.
Hvad?
Hvad har jeg gang i?
Jeg er midt ude i ørkenen for at...
Jeg...
Undskyld, jeg fik dig til det her, Justin. Det er tåbeligt. Jeg...
Jeg ville bare gerne høre hendes stemme igen. Sige farvel.
Du er 17. Det betyder måske ikke så meget for dig,
men når man er blevet 21, betyder den slags pludselig alverden.
Hvad? Tror du, jeg er ligeglad?
Nej, jeg siger bare... Det var lettere for dig.
Du var yngre.
Hvad?
Hold nu op. Du græd knap nok ved begravelsen.
Hov. Justin?
-Hallo? -Justin?
Det var mystisk.
Hallo? Kan du høre mig?
Undskyld. Hvem er det?
Det er da løgn. Mor, det er mig.
Jeg tror, du har fået forkert nummer.
Nej. Det er mig.
Det er Skylar. Er du hjemme?
Vent. Hvem er det, du vil tale med?
Med dig, mor. Med dig. Det er mig, Skylar. Din... Din datter?
Hør her. Jeg har en datter, der hedder Skylar,
men hun fylder otte i weekenden.
Du lyder ikke som en på otte.
Pis. Otte år gammel. Okay.
-Hvabehar? -Vent. Vent lidt.
Jeg kan forklare det her. Mor...
Jeg er Skylar.
Jeg er 21 nu.
Jeg ringer faktisk... Jeg ringer fra fremtiden.
Ja, det er underligt, ikke?
Altså, der er noget bekendt ved din stemme.
Men jeg har bare... Jeg har ikke tid til pjat lige nu.
Jeg skal købe ind. Er du en af mine elever?
Okay.
Hvis jeg fylder otte, så...
Hold da op. Så er du...
Så køber du et skateboard med en lilla ugle på til mig.
Jeg bliver vild med det skateboard.
Når sommeren er forbi, kan jeg lave et kickflip på det.
Jeg... Det var lige præcis det, jeg havde tænkt mig.
Okay, vent. Det havde jeg ikke sagt til nogen.
Hvordan ved du... Hvem er du?
Skylar McKenzie Williams.
Jeg har aldrig kendt min far, men du sagde, at jeg har arvet hans øjenbryn.
Du elsker at trykke på min storetå for at vække mig,
og det savner jeg virkelig meget.
Hvad er det, der foregår?
Mor, hør her.
Jeg bliver nødt til at fortælle dig noget vigtigt.
-For satan. Mor? -Jeg lytter.
Okay. Om aftenen den 12. februar 2015
ringer jeg til dig hjemme fra Valerie, hvor jeg skal overnatte,
og jeg beder dig om at hente mig, fordi jeg kom op at skændes med Val.
Men du må endelig ikke hente mig.
For på vej derhen er du ude for en alvorlig ulykke på Cedar og De Longpre.
Og... Jeg ved godt, at jeg ikke bør fortælle dig det.
Men det bliver jeg nødt til.
Mor... Mor, hørte du mig?
-Mor? -Nej, det er bare mig.
Må jeg tage hjem nu? Det er koldt og mørke herude.
Jeg vil bare gerne hjem.
For fanden. Jeg... Det var hende, Justin.
Jeg har lige talt med hende.
Hvad? Talte du med mor? Lige nu?
Ja. Jeg sværger.
Åh gud. Mit hjerte er ved at sprænges.
Okay, skat. Tag det roligt. Sig, hvad der er sket.
Jeg hader hende, mor. Jeg hader hende.
Det kan jeg godt forstå.
Du må hente mig lige nu.
Gider du? Vil du ikke nok?
Helt ærligt, skat. Jeg er lige kommet hjem. Jeg er dødtræt.
-Du skulle jo sove der. Hvad er der sket? -Jeg kom op at skændes med Val. Okay?
Jeg vil ikke være her længere. Kan du ikke bare komme og hente mig?
Mor?
Er du der? Mor?
Ja. Undskyld, min skat. Jeg er...
-Det er meget, meget underligt. -Mor.
Vær nu sød at hente mig.
Nej.
Hvorfor ikke?
Jeg... Hør her, min skat. Det er svært at forklare.
Men lige inden du fyldte otte for mange år siden, blev jeg ringet op.
Og... der var en. der fortalte mig om det her.
At lige det her ville ske.
-Hvad? -Hør her. Okay.
Glem det. Det er ligegyldigt.
Kommer du eller ej?
Nej, skat, det gør jeg ikke.
Valerie elsker dig. Hun er din bedste ven.
Det er bedre, at du får talt ud med hende. Okay?
Du skal ikke stikke af.
Fint. Nu hader jeg også dig.
Du er 16. Det er en fase.
-Farvel. -Jeg elsker dig.
Helt ærligt, skat. Jeg er lige kommet hjem. Jeg er dødtræt.
Mor, vær nu bare sød at hente mig.
At lige det her ville ske.
-Hej. -Skylar? Hvor er du?
Jeg kører på hovedvej 5. Jeg er snart hjemme.
Wow, mand.
Jeg kan stadig ikke fatte, at jeg talte med mor.
Jeg troede, du var hos Valerie i aften.
Hvad? Valerie? Du lyder underlig.
Jeg troede, du skulle sove der.
Hold da op. Vent lidt. Mærkeligt spørgsmål. Hvor gammel er jeg?
Jeg er 12, så du er 16. Og du lyder også underlig.
Vent. Sagde du, at jeg var hos Valerie?
Ja.
Mor sagde, at du ringede for to timer siden. Du og Valerie skændtes.
Mor? Er mor okay? Er hun hjemme?
Ja.
-Det er godt. -Ja.
Det er fantastisk.
Hør her, tosse. Du forstår det ikke,
men jeg har lige gjort dig og din søster en kæmpestor tjeneste.
-Jeg mener mig. Dig og mig. -Åh nej!
Der sker noget med hende.
-Hvad mener du? -Det ved jeg ikke.
Hun er inde i soveværelset. Hun laver nogle mærkelige, uhyggelige lyde.
Hvilken slags uhyggelige lyde?
Jeg... Bare kom hjem, Sky. Jeg er bange.
Ja. Det ville jeg rigtig gerne, men jeg kan ikke komme derhen.
-Kom nu. -Det kan jeg simpelthen ikke.
Det siger du altid, når jeg beder dig om noget.
Hvad? Det passer ikke.
Okay. Laver mor stadig lyde?
Vent. Jeg kan ikke høre hende længere.
Jeg er inde på vores værelse.
Okay. Gå hen til hendes dør, og se til hende.
-Jeg vil sikre mig, at hun er okay. -Okay.
Jeg er ude på gangen.
Okay. Godt.
Døren til soveværelset er lukket.
Okay. Bare bank på. Spørg, om hun er okay.
Ja, okay.
Mor? Er du okay?
Gå væk. Gå væk!
-Pis. -Hvad var det?
Hun lyder... ikke rask.
Åbn døren, Justin. Du må sikre dig, at hun er okay.
-Er du sikker? -Ja!
Måske har hun brug for hjælp.
Ja, okay.
Mor? Mor!
Gå nu væk!
Gå væk!
Hvad?
Hvad fanden var det?
Justin, er du okay? Hvor er du?
Jeg er inde på vores værelse igen. Kom nu bare hjem.
Hvad sker der med mor?
-Hvad sker der? -Hun...
Hendes arme var... De var... Der var noget...
Der var noget galt med dem. Hendes ansigt var bare helt...
Hvad var der med det?
Hendes ansigt var smeltet væk.
-Åh nej. -Hvad sker der, Sky?
Åh nej.
-Nej. -Hvad?
Jeg var ikke... Jeg skulle ikke have...
-Kom nu hjem, Sky. -Det kan jeg ikke.
-Justin. Justin! -Åh nej. Hun kommer.
-Hun kommer ind på mit værelse. -Justin!
Hvad sker der med hende?
Jeg er ikke sikker. Jeg ved det ikke, men jeg tror, det er min skyld.
Din skyld? Hvad skal jeg gøre?
-Justin! -Bare lås døren. Skynd dig.
Du gemmer altid nøglerne for mig.
Pis. Du har ret.
Hvor er de? Kom nu!
De ligger i den nederste skuffe i min kommode
-til venstre. -Pis.
-Kig efter dem. -Pis.
-De er der ikke. -Inde bagest.
-Kig længst inde. -Okay.
Okay, jeg har dem.
Okay. Lås nu døren.
Okay. Sådan.
Har du låst døren?
Justin! Hjælp mig!
-Gå din vej! -Åbn døren!
Justin?
Justin, hvad sker der?
Har hun åbnet døren? Er du okay?
Justin?
Nej. Der var noget, der stak mig i hånden. Noget skarpt.
Okay.
Du må ikke lade hende nærme sig dig igen. Okay?
-Jeg tror... -Okay.
Det, der skader hende, kan også skade dig,
-hvis hun kommer for tæt på. Okay? -Okay.
Jeg er så bange, Skylar.
Du må ud af huset. Okay?
Kom så langt væk fra hende som muligt, så hurtigt du kan.
Jeg ved godt, du er bange, men kan du stadig høre hende?
Nej.
Okay.
Tag nøglen ud, og kig gennem nøglehullet.
-Jeg kan ikke se hende. -Okay. Godt.
Når jeg... Når jeg siger til, åbner du døren
og løber nedenunder og ud ad hoveddøren. Okay?
Nej, det vil jeg ikke.
Det bliver du nødt til, Justin.
-Jeg tror ikke, du er i sikkerhed i huset. -Jeg vil ikke åbne døren.
Du må ud derfra nu.
Jeg vil bare blive på værelset, til du kommer hjem.
Justin, hør her. Stoler du på mig?
Nej, jeg gør ej.
Hvad? Hvorfor stoler du ikke på mig?
Justin?
Du er altid led mod mig og kalder mig øgenavne foran mine venner.
Du er ligeglad med mig.
Det er, fordi jeg er en dum teenagemøgunge.
Jeg aner ikke, hvad der er vigtigt i tilværelsen.
Gid jeg kunne sige, at jeg snart ændrer mig,
men det vil tage mig lidt tid. Okay? Jeg arbejder faktisk stadig på det.
Jeg tror ikke, jeg har været verdens bedste søster i alt det her.
Men jeg elsker dig virkelig, virkelig højt.
-Gør du? -Ja, selvfølgelig.
Nu skal du være sød at gøre, præcis som jeg siger. Okay?
-Godt. -Okay.
Åbn døren, men vær meget stille.
Ja. Okay.
Jeg tror, hun er nedenunder.
Okay. Hvor?
I køkkenet, tror jeg.
Du må gå nedenunder.
Du må gå forbi døren til køkkenet meget, meget stille.
Okay.
Er du der? Er du nedenunder?
Jeg er nedenunder. Ja.
Sig ikke noget, Justin. Du skal ikke svare hende. Hun kan ikke se dig.
-Du skal ikke sige noget. -Der er blod.
Der er blod over det hele!
-Hvad? -Der er blod.
Jeg tror...
Hendes... Hendes arm ligger på gulvet.
Du må gå videre, Justin. Du er der næsten.
Justin?
Hun så mig.
Løb, Justin! Løb!
Løb! Justin?
Justin? Hvor er du?
Okay. Jeg er udenfor.
Okay. Godt. Fulgte hun efter dig?
Det kunne hun vist ikke. Hendes krop var helt... Jeg ved ikke.
Den var smeltet og knust.
Hvor er... Hvor er du nu?
Jeg er en gade væk. Jeg er næsten ved busstoppestedet.
-Er det bussen? -Ja.
-Okay. Stig på. Lige nu. -Ja.
Du må væk fra huset.
-Stig på. -Okay.
Vent. Vent!
Tak.
-Okay. Sky? -Ja?
-Nu er jeg i bussen. -Okay. Så er du i sikkerhed.
-Du er i sikkerhed. -Hvad skete der med hende?
Hvad skete der med mor? Du sagde, det var din skyld.
Jeg er ikke sikker.
Men hør her. Der var et opslag på nettet,
og der stod, at hvis nogen får oplysninger fra fremtiden,
der ændrer deres skæbne, så ordner universet det ved at skade dem,
og jeg var bare... Jeg troede ikke på den sidste del.
Jeg prøvede bare at redde mor, men det kunne jeg ikke. Jeg kunne ikke.
-Skylar. Du... -Justin. Justin?
Ændrede du også min skæbne?
-Åh gud. Åh nej. -Det gør ondt.
Mine arme gør ondt. De... De bliver længere. De gør ondt.
Nej. Du skulle blive hjemme.
Det skulle ikke ske for dig.
Du skulle være derhjemme og ikke i bussen. Jeg ændrede det. Det hele er min skyld.
-Sky. -Justin!
Undskyld, min ven.
Justin!
Hvad har jeg gjort?
Tekster af: Eskil Hein