Hovory
MAMA
14. SEPTEMBER INDIAN WELLS
9. NOVEMBER RIBBONWOOD / SAN DIEGO
Mami?
Ahoj.
Už si tam?
Áno, som pred domom. Teda pred naším starým domom.
Dobre.
Je to strašidelné.
Bude to v pohode. Vzchop sa.
Dom vyzerá inak. Strašidelne.
Za chvíľu prídem do Ribbonwoodu.
Vtedy sa to má stať.
A čo presne sa má stať?
To prerušenie.
To viem. Ale čo presne?
Neviem. Na nete písali len toto:
„Choďte cez púšť za Indian Wells
a niekde pri Ribbonwoode sa naruší telefonický signál a potom...“
Viem, a potom sa spojíš s niekým z budúcnosti.
Či minulosti. Dúfam, že v minulosti.
Áno. Alebo to môže byť blbosť z internetu.
No tak.
Toľko príbehov od rôznych ľudí?
Musí byť na tom niečo pravdy.
Ja dúfam, že nie.
Prečo?
Na nete opisovali, že sa diali zlé, strašidelné veci
počas tých hovorov.
Aj keď sa s niekým spojíme, nemáme nič meniť.
Nič nezmeníme, dobre?
- Sľubuješ? - Áno.
Dobre, teraz hlavne ostaň na linke.
Máš mamin starý mobil, takže asi ťa odpojí
a neviem, nejako nás to s ňou spojí...
Asi si si tým istá.
Vyjde to.
Neviem, jednoducho to viem.
Do riti. Dobre. Už som pred Ribbonwoodom.
Dobre.
Pripravený?
Asi áno.
Prerušenie by sa malo stať... teraz.
Alebo teraz.
Haló?
- Stále ja. - Do riti.
Nič nepočujem.
Ani ja.
Nebuď prekvapená.
Áno.
Čo?
Čo to robím?
Som uprostred púšte a snažím sa...
Pre...
Prepáč, že som ťa do toho zatiahla. Je to smiešne.
Asi som len chcela počuť jej hlas.
Rozlúčiť sa.
Máš 17, pre teba to nič neznamená.
Ale keď budeš mať 21, zrazu to bude pre teba dôležité.
Čože? Myslíš, že mi to je jedno?
Len hovorím, že si to mal ľahšie.
Bol si mladší.
Čo?
No tak. Veď si na pohrebe ani neplakal.
Justin?
- Haló? - Justin?
Divné.
Haló? Počuješ ma?
Prepáčte, kto je tam?
Neverím. Mami, to som ja.
Asi máte zlé číslo.
Nie, to som ja.
Ja, Skylar. Si doma?
Počkať. S kým chcete hovoriť?
S tebou, mami. S tebou. To som ja, Skylar. Tvoja dcéra.
Mám dcéru, ktorá sa volá Skylar,
ale cez víkend bude mať osem rokov.
A vy nezniete, že máte osem.
Do riti. Osem. Dobre.
- Prosím? - Počkať. Vydrž.
Vysvetlím ti to. Mami...
Ja som Skylar.
A mám teraz 21 rokov.
Volám ti... volám ti z budúcnosti.
Áno, je to divné, že?
Váš hlas mi je povedomý.
Ale nemám teraz čas na hry.
Potrebujem ísť do obchodu. Ste moja študentka?
Dobre.
Ak budem mať osem rokov, tak...
Tak potom...
mi ideš kúpiť skateboard s fialovou sovou.
A bude sa mi veľmi páčiť.
A do konca leta sa naučím kick-flip.
To je presne to, čo som mala v pláne.
Počkať, nikomu som o tom nepovedala.
Ako viete... Kto ste?
Skylar McKenzie Williamsová.
Svojho otca som nepoznala, ale hovorila si, že mám jeho obočie.
A rada mi stláčaš palec, aby si ma zobudila,
a veľmi mi to chýba.
Čo sa to deje?
Mami, počúvaj.
Musím ti povedať niečo dôležité.
- Do riti. Mami? - Počúvam.
Večer 12. februára 2015
ti budem volať z domu Valerie, kde budem spať
a poprosím ťa, aby si po mňa prišla,
lebo som sa s Valerie pohádala.
Ale prosím, nechoď po mňa.
Lebo cestou tam
budeš mať veľmi vážnu nehodu
na križovatke.
A viem, že ti to nemám hovoriť.
Ale musím. Musím.
Mami, počuješ ma?
- Mami? - Nie, to som ja.
Môžem ísť domov? Je tu zima a tma.
Naozaj chcem ísť domov.
Do riti. Do riti. Bola to ona, Justin.
Hovorila som s ňou.
Čo? Hovorila si s mamou? Teraz?
Áno. Prisahám.
Bože. Srdce mi asi vyskočí z hrude.
Zlato, upokoj sa. Povedz, čo sa stalo.
Nenávidím ju, mami. Nenávidím.
Chápem.
Hneď po mňa príď.
Prosím?
No tak. Práve som prišla domov. Som unavená.
Mala si tam spať. Čo sa stalo?
Pohádala som sa s Val.
Už tu nechcem byť. Môžeš prísť po mňa?
Mami?
Si tam? Mami!
Prepáč, zlato. Len...
- Toto je zvláštne. - Mami.
Prosím, príď po mňa.
Nie.
Prečo nie?
Ťažko sa to vysvetľuje.
Ale pred tvojimi ôsmymi narodeninami, pred niekoľkými rokmi, mi niekto zavolal.
A ten niekto mi o tomto hovoril.
Že presne toto sa stane.
- Čo? - Pozri. Dobre.
Zabudni na to. To nič.
Tak prídeš?
Nie, zlato.
Valerie ťa má rada. Je tvoja najlepšia kamoška.
Radšej si s ňou pohovor.
Neutekaj.
Dobre. Ale nenávidím aj teba.
Máš 16. Prejde ťa to.
- Ahoj. - Ľúbim ťa.
No tak. Práve som prišla domov. Som unavená.
Prosím, príď po mňa.
Že presne toto sa stane.
- Ahoj. - Kde si?
Som na diaľnici. Čoskoro budem doma.
Páni.
Stále neverím, že som volala s mamou.
Myslel som si, že si u Valerie.
Čo? U Valerie? To je divné.
Mala si tam prespať.
Bože. Dobre, mám divnú otázku. Koľko mám rokov?
Ja mám 12, takže ty 16. Aj ty znieš divne.
Povedal si, že som u Valerie?
Áno.
Mama povedala, že si volala, že si sa s Valerie pohádala.
Mama? Je v poriadku? Je doma?
Áno.
- Skvelé. - Áno.
Toto je úžasné.
Počuj, nemáš poňatia,
akú úžasnú láskavosť som urobila
tebe a tvojej sestre.
- Teda pre mňa. Pre teba a pre mňa. - Bože!
Niečo jej je.
Čože?
Neviem.
Je v izbe a vydáva strašidelné zvuky.
Aké strašidelné zvuky?
Neviem, príď domov, Sky. Bojím sa.
Rada, ale nemôžem prísť.
- Prosím. - Ja nemôžem.
Vždy to hovoríš, keď ťa o niečo žiadam.
Čo? To nie je pravda.
Mama stále vydáva zvuky?
Už ju nepočujem.
Som v našej izbe.
Dobre. Choď k nej a skontroluj ju.
- Či je v poriadku. - Dobre.
Som na chodbe.
Dobre.
Dvere sú zatvorené.
Tak zaklop. Spýtaj sa, či je v poriadku.
Áno, dobre.
Mami? Si v poriadku?
Choď preč.
- Do riti. - Čo to bolo?
Znie, akoby mala bolesti.
Otvor dvere. Uisti sa, že je v poriadku.
- Isto? - Áno.
Možno potrebuje pomoc.
Dobre.
Mami? Mami!
Choď preč!
Choď preč.
Čo? Čo?
Čo to bolo?
Justin, si v pohode? Kde si?
Som v izbe.
Príď domov.
Čo je mame?
- Čo sa deje? - Ona...
Jej ruky, akoby... akoby...
Niečo s nimi mala. A jej tvár akoby...
Čo má s tvárou?
Akoby mala roztopenú tvár.
- Bože. - Čo sa to deje, Sky?
Ach, nie.
- Nie, nie, nie. - Čo?
Nemala som...
Príď domov, Sky.
Nemôžem.
- Justin. Justin. Justin! - Bože. Ide sem.
- Ide sem. Do izby. - Justin.
Čo sa jej stalo?
Neviem naisto.
Neviem, ale asi to je moja chyba.
Tvoja chyba? Čo mám robiť?
- Justin! - Zamkni.
Nemám kľúče. Schovávaš ich.
Do riti.
Tak kde sú? Kde sú?
Sú v mojej skrinke, spodná zásuvka.
- Naľavo. - Do riti.
- Bež. - Do riti.
- Nie sú tu. - Vzadu.
Pozri sa vzadu.
Dobre.
Mám ich.
Dobre. Zamkni dvere.
Dobre. Hotovo.
Zamkol si?
Justin! Pomoc!
- Choď preč. - Otvor!
- Choď preč. - Otvor dvere!
Justin?
Justin, čo sa deje?
Otvorila dvere? Si v poriadku?
Justin? Justin?
Nie. Niečo mi poranilo ruku. Niečo ostré.
Dobre.
Nech sa k tebe nepribližuje.
- Asi... - Dobre.
To, čo ubližuje jej, môže ublížiť aj tebe.
- Ak sa k tebe priblíži. - Áno.
Bojím sa, Skylar.
Musíš odísť z domu.
A choď od nej čo najďalej a čo najrýchlejšie.
Viem, že sa bojíš, ale počuješ ju?
Nie.
Dobre.
Vyber kľúč a pozri sa cez dierku.
- Nevidím ju. - Dobre.
Keď ti poviem, otvoríš dvere,
pobežíš dole a vybehneš von, dobre?
Nie, nechcem.
Ja viem, ale musíš.
Podľa mňa v dome nie si v bezpečí.
Nechcem otvoriť.
Musíš sa odtiaľ dostať.
Nemôžem. Ostanem v izbe, kým prídeš.
Justin, počúvaj. Veríš mi?
Nie, neverím.
Čože? Prečo? Prečo mi neveríš?
Justin?
Si na mňa zlá
a nadávaš mi pred kamošmi.
Nezáleží ti na mne.
Lebo som hlúpa pubertiačka.
A netuším, čo je v živote dôležité.
Kiežby sa to čoskoro zmenilo,
ale bude mi to trochu trvať.
Stále na tom vlastne pracujem.
Asi nie som najlepšia sestra, aká môžem byť.
Kvôli tomuto.
Ale mám ťa skutočne rada.
- Máš? - Samozrejme.
Teraz musíš urobiť, čo ti poviem, dobre?
- Dobre. - Dobre.
Otvor dvere, ale buď potichu.
Áno. Dobre.
Asi je dole.
Dobre, pst. Kde?
V kuchyni, asi.
Choď dole.
Potichu prejdi okolo kuchynských dverí.
Dobre. Dobre.
Si tam? Si dole?
Som dole. Áno.
Justin, nerozprávaj. Neodpovedaj jej. Nevidí ťa.
- Nerozprávaj. - Je tu krv.
Všade je krv!
- Čože? - Krv.
Asi...
Jej ruka... je na zemi.
Pokračuj, Justin. Už si skoro von.
Justin?
Videla ma.
Bež!
Bež! Justin?
Justin? Kde si?
Dobre. Som vonku. Som vonku.
Dobre. Išla za tebou?
Asi nie. Jej telo bolo... neviem.
Bola roztopená a zlomená.
Kde si teraz?
Som pár domov ďalej.
Takmer pri zastávke.
- Je tam autobus? - Áno.
- Dobre. Nastúp. Hneď. - Áno.
Odíď od domu.
- Nastúp. - Dobre.
Počkajte!
Ďakujem.
- Dobre. Sky? - Áno?
- Som v autobuse. - Dobre. Si v bezpečí.
Si v bezpečí.
Čo sa jej stalo?
Čo sa stalo mame? Prečo to je tvoja vina?
Nie som si istá.
Ale na internete hovorili,
že ak niekto získa informácie z budúcnosti,
ktoré zmenia osud, vesmír to napraví, ale ublíži ti
a nechcela som tej poslednej časti veriť.
Chcela som len zachrániť mamu, ale nemohla som. Nemohla.
- Ty si... - Justin?
Zmenila si aj môj osud?
- Bože. Nie. - Bolí to.
Bolia ma ruky. Naťahujú sa. Bolia ma.
Nie. Mal si ostať doma.
Inak by sa ti to nestalo.
Mal si byť doma, nie v autobuse. Zmenila som to. Je to moja chyba.
- Sky. - Justin!
Prepáč.
Justin!
Čo som to urobila?
Preklad titulkov: Zuzana Šplhová