AMERIKANSK LUFTRUM
Vi prøver igen. Forestil dig, at du sidder i et tog, der kører gennem en tunnel.
Til højre er der et parallelt tog magen til dit,
men det er et sekund foran i tiden.
Der kører et uendeligt antal tog til højre og venstre for vores,
som alle er en anelse foran i tiden. Okay?
Forestil dig nu, at du kan ringe til et andet tog
og tale med en version af virkeligheden fra fortiden eller fremtiden.
Ja, det ville vel være ret nyttigt, næste gang jeg er i Vegas.
Nej. Undskyld. Dr. Burman her.
Universets struktur er afhængig af, at begivenhederne i togene er identiske.
Som lydbølger, der vibrerer i harmoni.
Og desværre har alle de opkald, vi netop har afspillet, skabt stort kaos.
Hvem planlagde det her opkald? Maggie, er du stadig på linjen?
Et fly er lige nødlandet uden for Phoenix.
Flyets kaptajn påstår, at han blev ringet op af os to.
Et opkald fra fremtiden, hvor han blev bedt om at styrte ned.
Jeg har ikke ringet til nogen pilot.
Nej. Jeg har heller ikke talt med ham.
I hvert fald ikke i denne version i denne dimension. I dette tog så at sige.
Netop nu er alle flyets passagerer på vej hjem,
og de skaber en effekt, der spredes som ringe i vandet.
Lige præcis. Vi risikerer at uddø, general.
-I løbet af få dage. Måske endda timer. -Okay.
Godt. Timeout. Hvad er det, I har brug for, at jeg gør?
Jeg tror på videnskaben, men det skal være konkret.
Vi mener, at regeringen står bag det her.
Okay. Jeg har svært ved at tage det her alvorligt.
I gør det måske ikke bevidst,
men jeg kan love dig, at I gør noget, der åbner de her revner.
Hvorfor tror du det?
Min far var forsker og arbejdede for staten i 70'erne.
Han ledede flere spionageprojekter under den kolde krig
med fokus på tværdimensional kommunikation.
Han kom ingen vegne dengang, men nogen har haft held med det nu.
Hvorfor taler du så ikke med din far?
Han ved nok en del mere om det end mig.
Jeg... Det...
Vent lidt. Vi må tage det her alvorligt.
Jeg hører en hel masse "måske" her.
Jeg kigger ud, og solen skinner, og fuglene kvidrer,
og universet er ikke ved at kollapse.
Hvis jeg ser verden gå under, ringer jeg til jer to først.
Aftale? Godt nytår.
-Vent. -Vent.
Det gik jo godt.
Du lovede at ringe til ham, hvis det her slog fejl. Så lad os ringe.
Nej. Det gør jeg ikke.
Glem nu dit faderkompleks. Verdens skæbne står på spil.
Man skal have haft en far for at have et faderkompleks.
Sådan fungerer det vist ikke.
Tænk, at jeg skal minde dig om,
at dr. Robert Wheating er en førsteklasses narrøv,
der tilbragte hele sit liv i et laboratorium og var en fiasko
som blandt andet forælder og anstændigt menneske.
Vent lidt. Vi talte om det helt samme i går
lige efter samtalen med generalen.
Vi har lige talt med ham.
-Hvad dag er det? -Onsdag.
Pis. Okay, vi er i fejlen. Lige nu.
-Hvad? -Det er torsdag her.
-Det er nytårsaften. -Hold da kæft. Det bliver værre.
Giv mig din fars nummer, så ringer jeg til idioten. Okay?
Fint nok. Men du skal ikke sige, at du kender mig.
-For pokker, Rachel. -Lad være!
Hallo?
Hej. Jeg skulle tale med mr. Wheating.
Beklager.
Banken overtog hans hus for fem-seks år siden.
Hallo! Hold op med det!
Jeg mødte ham ganske kort, da han blev sat på gaden.
Han råbte nogle meget grimme ting til mig.
-Ja, det lyder som ham. -Har du nogen anelse om, hvor han tog hen?
Jeg så ham faktisk sove på gaden nogle få uger senere.
Hvad? Er han hjemløs?
Det vil jeg tro. Jeg ved det ikke.
Socialforvaltningen. Hvad kan jeg hjælpe med?
Hej. Vi leder efter Robert Wheating.
Han blev sat på gaden i Riverside for nogle år siden.
Okay. Er du en af hans venner eller kære?
Hans kære? Nej, jeg er bare hans datter.
Okay. Er det Robert M. Wheating?
-Ja. -Ja, det er ham.
Beklager. Jeg er bange for, at mr. Wheating døde sidst i januar i år.
Det gør mig ondt.
Døde han... Døde han på gaden?
Nej. Hans sidste registrerede bopæl var i Azusa. Plejehjemmet Sunny Valley.
Okay. Godt. Tak.
Selv tak. God weekend.
Vent. "God weekend." Burde du ikke sige "godt nytår"?
Det ville jeg have sagt for to måneder siden.
-Han er i fremtiden. -Hvabehar?
Så er din far måske stadig i live.
Ja. Det er godt.
Jeg mener... Jo. Det er godt.
Okay. Tak for det. Farvel.
Jeg ringer til plejehjemmet Sunny Valley.
Nej. Vent.
Rachel?
Jeg tror... Jeg tror, jeg ringer til ham.
Okay. Er du sikker?
Ja. Jeg ved ved ikke. Jeg...
Jeg hørte lige, at han var død, og jeg... Det er fint. Jeg ringer til ham.
Godt. Ja. bare spørg ham, hvem der videreførte hans arbejde.
Der må være en maskine eller en antenne,
der kan slukkes, så den her krise kan stoppes.
Ja, det håber jeg. For pokker. Okay. Nu ringer jeg til det dumme svin.
Jamen held og lykke.
Plejehjemmet Sunny Valley. Hvem taler jeg med?
Det er... Jeg hedder Rachel. Rachel Wheating.
Jeg leder efter min far, Robert Wheating.
Dr. Wheating?
Ja, ham.
Jeg vidste slet ikke, at han havde nogen slægtninge.
Der er altså kun mig.
Vi er ikke så tætte.
Beklager, men jeg skal være sikker på, at du kender ham.
Hvorfor?
Svindlere. De ringer og udnytter de ældre.
-Jeg er altså ikke en svindler. -Hvorfor har jeg så aldrig set dig her?
Ingen har besøgt dr. Wheating.
Altså, jeg...
Jeg vidste ikke, hvor han var. Og...
-Vidste du ikke, hvor din far var? -Nej.
Aha. Årets datter.
Han er en egoistisk stodder, der kun elskede sig selv og sit arbejde. Okay?
Så alle er skideligeglade med ham, og derfor dør han alene. Snart.
Okay. Du er vist ikke en svindler.
Det lyder som ham. Godt. Jeg stiller dig om til ham. Øjeblik.
Sikke noget... Hallo?
-Hej. -Hallo? Tal højere.
Hej. Det er Rachel. Jeg...
Jeg kender ikke nogen Rachel. Farvel. Jeg prøver at se en kamp. Okay?
Det er mig. Rachel.
Og jeg ringer til dig, fordi jeg har brug for... Jeg har brug for din hjælp.
-Rachel? -Ja.
Min datter? Rachel? Min smukke Rachel?
Ringer hun for at høre, hvordan hendes gamle far har det?
Og vel for at bede mig om at overføre penge, ikke?
Det svindelnummer falder jeg ikke for igen, din fupmager. Læg så på!
Vorherre bevares. Hør nu her. Det er Rachel, og vi hader hinanden, ikke?
Sidst vi talte sammen, sagde du, at min forskning var spild af tid og til grin,
for du mener ikke, at kvinder har gjort nogen opdagelser i fysikkens verden.
At tro, at jeg var undtagelsen, ville være en statistisk vrangforestilling.
Det sagde jeg faktisk, fordi det passer.
Nej, det gør ej. Curie, Goeppert Mayer, Strickland, Ghez. Hvad med dem?
Okay, fint nok. Fire.
Det er fire Nobelpriser ud af hvor mange?
Mere end hundrede, som mænd har fået.
Jeg vil stadig kalde det en statistisk vrangforestilling.
For pokker. Ja, ja.
Så en Nobelpris er din standard at bedømme akademiske bedrifter ud fra? For satan.
Ved du hvad? Hvad har jeg gang i?
-Du spilder din tid. -Ja, det gør jeg.
For der er ikke megen tid tilbage. Verden går under. I dag.
Verden går ikke under.
Folk dør. Arter uddør. Men verden lever altid videre.
Jeg mener, at vi alle sammen dør.
Det er jo en kendsgerning. Lad mig høre flere nyheder.
Gudfader. Hvorfor skal du være så...
Okay. Nogen har overtaget din forskning om tværdimensional kommunikation
og fuldendt den,
så der er åbnet forbindelser gennem tiden, og det har skabt totalt kaos.
-Vi er på randen af et sammenbrud. -Det er ganske enkelt umuligt.
Forskningen var en blindgyde. Når det ikke lykkedes for mig, kan det ikke for andre.
-Du tager fejl. -Nej! Må jeg se videre på min kamp nu?
Hør nu! Jeg er ikke...
Vent lidt. Hvilken kamp ser du?
Dodgers spiller mod Astros. Det er baseball.
Okay. Det vil sige, at du er to måneder tilbage i fortiden.
-Hold nu op. -Det er nytårsaften her.
-Vær nu ikke latterlig, vel? -Vent. Stille. Jeg prøver at lytte.
Okay.
Det er niende inning. Det vil sige...
...at Altuve om lidt slår to mand hjem. Og beklager. Dit hold taber.
Ja, klart. Altuve...
Beklager, frøken fremtidsdame,
men du aner tydeligvis ingenting om baseball,
for den bums til Altuve kan ikke ramme...
Hvis den holder, kan den gå...
-...hele vejen! -Hvad?
Det er sejren...
Det er u... Nej.
Homerun af den lille fyr, José Altuve.
Dit arbejde var ikke en blindgyde. Jeg skal vide, hvem der overtog projektet,
og jeg skal bede vedkommende om at stoppe det.
Hallo? Er du der?
Ingen overtog mit projekt.
Men der er en maskine, som jeg byggede,
der kan være skyld i det her.
Okay. Hvor er den?
-Det er ikke "hvor." -Hvad mener du?
Hvad sagde Einstein, da hans ven Besso døde?
Det her har vi ikke tid til!
Han sagde: "Han har forladt denne sære verden
lidt før mig. Det betyder ingenting.
Folk som os, der tror på fysikkens love,
ved, at sondringen mellem fortid, nutid og fremtid..."
"Bare er en sejlivet illusion."
Bare en illusion. Netop.
-Det handler ikke om hvor. -Det handler om hvornår.
Hold da op. Du klarede det.
Ja, jeg gjorde.
Det vidste jeg bare ikke dengang. Jeg startede maskinen, og der skete ingenting.
Men det gjorde der. Den påvirker os fra fortiden lige nu.
Jeg oprettede en særlig telefonlinje. Jeg kan stadig huske nummeret.
Du milde. Der er en version af mig lige nu tilbage i 1978,
der synker sammen over sit skrivebord og synes, han er en stor fiasko,
mens han venter på, at telefonen ringer.
Tillykke. Din maskine virkede faktisk.
Jeg taler ikke kun om mit arbejde.
Jeg taler også om dig.
Ingen andre har forstået, hvad der foregår, men du forstod det.
Det er en imponerende bedrift.
-Du var heller ikke en fiasko for mig. -Du var skam en fiasko.
Jeg er ikke et af dine eksperimenter. Du kan ikke gøre min bedrift til din egen.
Jeg er et menneske. Jeg havde brug for en far rigtig mange gange!
Og du svigtede mig. I stor stil.
Ja, det gjorde jeg.
Det ved jeg godt. Og jeg... Det er jeg ked af.
Jeg er ked af, at jeg forlod dig og din mor, som jeg gjorde.
Jeg er ked af det hele.
Kan du på nogen måde tilgive mig?
Nej. Det nægter jeg.
Det er bare... Det er for sent. Det er for sent til noget som helst.
Det forstår jeg.
Hvad sker der så nu?
Det første, der ryger, er tyngdefeltet.
Vi svæver alle sammen væk.
-Det er noget af en måde at dø på. -Ja.
Så kommer der en form for nordlys.
Farver på himlen.
Åh gud.
Derefter er der kun to mulige udfald.
Udfald? Hvilke udfald?
Det mest sandsynlige er, at alting med ét ophører med at eksistere.
Og det andet?
Universet nulstilles. Det ordner sig selv.
Folk fortsætter deres tilværelse, uden at ane hvad der skete.
Men det sker ikke, medmindre mit andet jeg i 1978 slukker for maskinen.
Det kommer ikke til at ske.
Jeg havde aldrig troet, at vi to skulle tale sammen igen.
Jeg troede, jeg skulle dø alene.
Men nu taler vi alligevel om videnskab på det alleryderste.
Ja. Superfedt.
Rachel, vil du ikke genopfriske min hukommelse med din fødselsdato?
Hvad? Ved du ikke, hvornår jeg har fødselsdag?
Jeg har aldrig været god til datoer.
Den 29. februar.
Februar. Selvfølgelig.
Du er jo min lille skudårspige, ikke?
Nu må du have mig undskyldt, Rachel. Jeg skal foretage et opkald.
Et opkald?
Jeg forstår godt, at du hader mig.
Forhold kan gå så meget i stykker, at de ikke kan reddes.
Og... det er vores helt klart.
Men det gælder måske ikke verdens skæbne.
Så jeg vil bare sige til dig, Rachel, at jeg...
Jeg...
Jeg vil sige til dig, at... jeg elsker dig.
Og jeg er stolt af dig, min skudårspige.
-Farvel. -Vent. Far?
Far?
Jeg elsker også dig.
Hallo?
Det virkede.
Hvem er det?
Jeg er dig.
Bevis det. Hvad er koden?
0229. Vores datters fødselsdag.
Vores maskine... Den virker.
Jeg er 40 år eller mere ude i fremtiden.
Den virkede! Jeg vidste det. Jeg vidste det!
Hold da op. Det ændrer alt.
Jeg klarede det. Jeg klarede det! Jeg vidste det.
Hold op. Du klarede ikke en skid.
Jeg... Hvad? Hvad mener du?
Jeg er 86 år gammel,
og jeg kommer til at dø alene på et plejehjem. Ludfattig, uden venner
og med en datter, der hader mig.
Så hvad er det lige, vi har klaret?
Jeg...
Ja, undskyld, men det her er... Det er meget at kapere.
Sluk for maskinen, og gå hjem.
Giv din datter og din kone et kram,
og fortæl dem, at du elsker dem højt.
Og fra nu af
prioriterer du dem over alt andet resten af livet.
Intet er vigtigere end dem. Forstår du, hvad jeg siger?
-Jeg... -Sig, du gør det! Sig det så!
Men...
Hvad med dem?
Jeg kan ikke slukke for maskinen.
Du ved jo, hvad de er i stand til.
Hvad de gør ved vores familie, hvis jeg slukker for den.
Der er ingen familie at miste...
...hvis du ikke slukker for maskinen lige nu.
Åh nej. Der er jordskælv.
Det er begyndt. Altings endeligt.
Åh nej. Hvad har vi gjort?
Se så at få slukket for maskinen.
Jeg beder dig. Giv os alle sammen en chance til.
Wow. Himlen... åbner sig. Du gode gud.
Farverne.
Kan du se dem?
Mayday. Her er kaptajn Perry. Motoren har taget alvorlig skade.
Far, vil du synge med mig i aften?
Om aftenen den 12. februar 2015 er du ude for en alvorlig ulykke.
-Gå din vej! -Åbn døren!
Fejlen burde ske lige omkring nu.
Universet gjorde det.
Jeg så hende gå i opløsning af sig selv, som om en usynlig kraft åd hende levende.
Hvordan kan hun ringe til mig og ligge død i mine arme på samme tid?
Hvad fanden foregår der?
Det strider mod al logik.
Det føles, som om mine øjne og min næse smelter.
Mine knogler... De brækker.
-Det passede. -Hvad?
Det hele.
Tror du på magi, Patrick?
Uanset hvor du er, kan det være en anden tid eller et andet sted.
Men når jeg kommer hjem, ved jeg, at det bare er dig.
-Hej, skat. -Hej!
Hvordan går det? Hvordan er der i New York?
Det er ret kedeligt. For eksempel... Vent. Hvordan gik showet?
-Jeg aflyste det. -Hvad?
Det ville være endt i en katastrofe.
Manageren ville vist bare i bukserne på mig.
Endelig! Nu kan du se det.
Ja, jeg... Det var ret spændende, ikke?
Nej, det er gas.
Vent. Hvor er du?
Kig ud ad vinduet.
Åh, for pokker! Tim, du skræmte livet af mig.
-Hvad? -Surprise!
-Du kom? -Det havde jeg jo lovet, ikke?
Vent lidt, så kommer jeg.
Okay.
-Hej. -Godt nytår, skat.
Godt nytår.
Tekster af: Eskil Hein