LIIGAASTA TÜDRUK
30. DETSEMBER USA ÕHURUUM
Olgu. Proovime uuesti.
Kujutage ette, et sõidate rongiga läbi tunneli.
Paremal pool sõidab paralleelselt täpselt samasugune rong,
ent ajas üks sekund eespool.
Lõputu arv ronge sõidab meist paremal ja vasakul,
igaüks ajas pisut kaugemal.
Kujutage ette, et teise rongi saab helistada ja vestelda identse reaalsusega,
mis on minevikust või tulevikust.
Jah, see oleks...
Sellest oleks järgmine kord Vegases kõvasti kasu.
Ei, ei. Vabandust, dr Burman siin.
Universumi kangas sõltub sellest, et rongide sündmused jääksid identseteks.
Nagu helilainete võnkumise harmoonia.
Jah. Kahjuks on kõik siin kuuldud telefonikõned korraliku kaose tekitanud.
Vabandust, kes kõne kokku leppis? Maggie, oled veel liinil?
Üks lennuk sooritas Phoenixi lähedal hädamaandumise.
Lennuki kapten väidab, et vestles telefonis teie ja minuga.
Kõne oli tulevikust, kus paluti lasta lennukil alla kukkuda.
Noh, mina pole ühelegi piloodile helistanud.
Ei, ma tean. Mina pole ka temaga rääkinud.
Vähemasti mitte minu praegune versioon, selles dimensioonis ja selles "rongis".
Praegusel hetkel jõuavad kõik lennuki reisijad koju,
suhtlevad ja tekitavad paisuva virvendusefekti.
Täpselt. Meid ootab väljasuremine, kindral.
Päevade või isegi tundidega. - Hüva, hüva.
Hüva. Aeg maha. Mida täpselt te minust vajate?
Ma olen teaduse poolt, aga vajan midagi konkreetset.
Me usume, et valitsus on nende sündmuste taga.
Olgu. Mul on seda kõnet raske tõsiselt võtta.
Te ei põhjusta seda ehk tahtlikult,
aga ma kinnitan, et teete midagi, mis need lõhed avab.
Ja miks te seda usute?
Minu isa oli 1970ndatel teadlane föderaalvalitsuse hingekirjas.
Ta juhatas külma sõja ajal mitut luureprojekti,
mis olid seotud dimensioonidevahelise suhtlusega.
Sel ajal ei saavutanud ta midagi, aga täna on keegi sihile jõudnud.
Sel juhul rääkige oma isaga. Tema teab sellest palju rohkem kui mina.
Ma... See...
Oodake, sir. Palun suhtuge sellesse tõsiselt.
Teate, ma kuulen siin palju oletusi.
Aknast välja vaadates päike paistab, linnud laulavad
ja universum ei varise kuskile.
Aga kui miski hakkab kokku vajuma, helistan esmajärjekorras teile.
Sobib? Head uut aastat.
Pidage, pidage. - Oodake. See läks hästi.
Sa lubasid talle helistada, kui see ei aita.
Nii et helistame talle. - Ei. Seda ma ei tee.
Palun unusta isaprobleemid, eks ole? Maailma saatus on kaalul.
Esiteks peab isa olema, et isaprobleemid tekiksid.
Olgu, jah. See ei käi nii.
Miks ma pean meelde tuletama, et dr Robert Wheating on ilge jobukakk,
kes veetis elu laboris ja kel ebaõnnestus kõik,
muuhulgas ka laste kasvatamine ja kõlbeline elu?
Oota, meil oli eile täpselt sama vestlus,
sõna-sõnalt, pärast kindraliga rääkimist. - Me alles vestlesime.
Mis päev täna on? - Kolmapäev.
Raisk. Olgu, me oleme vea sees, just praegu.
Mida? - Siin on neljapäev.
Vana-aastaõhtu. - Issand. Asi on hull.
Olgu. Ütle tema number. Ma helistan ise su isaraisale.
Olgu peale. Aga ära maini, et sa tunned mind.
Issand, Rachel. - Ära!
Halloo?
Tere. Ma helistan hr Wheatingile.
Vabandust.
See maja läks pangale, ei teagi, viie-kuue aasta eest.
Kuule! Lõpeta ära!
Ma kohtusin temaga korraks, kui ta välja tõsteti.
Ta sõimas mind väga inetute nimedega. - Jah, väga tema moodi.
Äkki... Kas teil on aimu, kuhu ta läks?
Ma nägin teda mõni nädal hiljem tänaval magamas.
Mida? Ta on kodutu? - Küllap vist. Ma ei tea.
Sotsiaalamet. Kuidas ma saan kasuks olla?
Tere. Me otsime Robert Wheatingit.
Ta kaotas mõne aasta eest Riverside'is kodu.
Hästi. Kas olete sõber? Lähedane?
Lähedane? Ei. Ma olen kõigest ta tütar.
Olgu peale. Kas nimi on Robert M. Wheating?
Jah. - Jah, see on tema.
Mul on kahju, aga hr Wheating suri tänavu jaanuari lõpus.
Mul on väga kahju.
Kas ta... Kas ta suri tänaval?
Ei. Tema viimane aadress oli Azusas, Sunny Valley hooldekodus.
Olgu. Hästi. Aitäh.
Võtke heaks. Meeldivat nädalavahetust.
Oodake. "Meeldivat nädalavahetust".
Kas te ei peaks head uut aastat soovima?
Kahe kuu eest oleksin soovinud.
Ta on tulevikus. - Vabandust?
Siis võib su isa veel elus olla. - Ma tean. Tore.
Või jah, muidugi. See on hea.
Olgu. Aitäh teile. Nägemist.
Ma helistan Sunny Valley hooldekodusse.
Ei. Oota.
Rachel?
Ma arvan... Ma arvan, et helistan ise.
Olgu. Oled kindel?
Jah. Ma ei tea, ma...
Kuuldes, et ta on surnud, ma... Vahet pole, mida iganes. Helistan ise.
Olgu peale. Jah. Küsi, kes tema tööd jätkas.
Kuskil peab olema masin või antenn, mille väljalülitamine fiaskole lõpu teeks.
Jah, ma loodan ka. Issand. Olgu, ma helistan tõprale.
Noh, kivi kotti.
Sunny Valley hooldekodu. Kellega ma räägin?
Mina olen... Mu nimi on Rachel, Rachel Wheating.
Ma otsin oma isa Robert Wheatingit.
Dr Wheatingit? - Jah. Just teda.
Ma ei teadnudki, et tal on sugulasi.
Nojah, ainult mina.
Ja me pole lähedased.
Vabandust, aga ma ei ühenda teid enne, kui olen kindel, et teda teate.
Miks mitte?
Petised üritavad pensionäre ära kasutada.
Jah, ma pole petis.
Miks ma pole teid siis siin varem näinud?
Keegi pole kunagi dr Wheatingit külastanud.
Noh, ma...
Ma ei teadnud, kus ta on.
Te ei teadnud, kus teie isa on? - Ei teadnud.
Olgu nii. Aasta tütar seega.
Kuulge, sest ta on egoistlik sitapea, kes armastas ainult ennast ja oma tööd.
Seetõttu ei morjenda ta kedagi ja ta sureb seal üksinda. Varsti.
Olgu peale. Tundub, et te pole petis.
See kõlab tema moodi. Hea küll, ma ühendan. Oodake.
See on jama... Halloo?
Tere. - Halloo. Valjemini.
Tere, ma... Mina olen Rachel. Ma...
Rachel. Ei tea ühtegi. Head aega. Ma püüan siin mängu vaadata.
See olen mina, Rachel.
Ja ma helistan, sest vajan...
Ma vajan su abi.
Rachel? - Jah.
Minu tütar? Rachel? Minu ilus Rachel?
Helistad, et papsi kohta küsida?
Ja kindlasti palud, et ma sulle kuskile raha saadaksin?
Ma ei lähe jälle selle kuradi pettuse õnge, va petis. Lõpeta kõne!
Issand. Olgu, kuula mind. Ma olen Rachel ja me vihkame teineteist.
Kui viimati rääkisime, nimetasid sa mu teadustööd ajaraiskamiseks ja naljaks,
sest sa usud, et ükski naine pole füüsikamaailmas suuri avastusi teinud.
Seega oleks statistiline meelepete uskuda, et mina võin erand olla.
Ma ütlesin seda, sest see on juhtumisi tõsi.
Ei ole.
Curie, Goeppert-Mayer, Strickland, Ghez. Aga nemad?
Olgu peale. Jah, neli tuleb ära.
Neli Nobeli preemiat füüsikas kui mitmest?
Üle saja on läinud meestele.
Nii et ikkagi on see statistiline meelepete.
Issand. Olgu.
Nobeli preemia on sinu arust saavutuste latiks? Persse.
Tead mis? Issand, mida ma teen?
Raiskad aega. - Jah, tõsi.
Sest vähe aega on jäänud. Maailmalõpp tuleb. Täna.
Maailmad ei lõpe.
Inimesed surevad. Liigid kaovad. Aga maailmad jäävad alati kestma.
Selles mõttes, et kõik surevad.
Noh, see on fakt. Ära tule üllatama.
Issand. Miks sa pead olema nii...
Olgu. Keegi võttis sinu teadustöö dimensioonidevahelisest sidest
ja viis selle lõpule,
avas ajas ühendusi ja tekitas täieliku kaose.
Ja me oleme kriitilises punktis.
See on lihtsalt võimatu.
Minu teadustöö viis ummikusse. Ka keegi teine poleks kuskile jõudnud.
Sa eksid. - Ei eksi! Kas võin mängu edasi vaadata?
Kuula mind! Ma ei...
Oota. Mis mängu sa vaatad?
Dodgers-Astros. Pesapalliks nimetatakse.
Olgu. See tähendab, et oled kaks kuud minevikus.
Palun. - Siin on vana-aastaõhtu.
Mine oma lolli jutuga. - Oota. Tasa, ma püüan kuulata.
Olgu.
See on üheksas voor. Seega...
Altuve teeb kohe kahe jooksuga kodujooksu. Kahjuks sinu klubi kaotab.
Muidugi. Altuve...
Kahju küll, preili tulevikust,
aga sa ei tea pesapallist tuhkagi, sest see mõttetu Altuve ei saaks isegi...
Kui see kehtima jääb...
Pesas! - Mida?
Võidukas...
See on võima... Ei.
Pisike José Altuve tegi kodujooksu.
Sinu töö ei jõudnud ummikusse. Ütle, kes su projekti üle võttis.
Ma pean paluma, et ta tegevuse lõpetaks.
Halloo? Oled seal?
Keegi ei võtnud mu projekti üle.
Aga on üks masin, mille mina ehitasin
ja mis võib seda põhjustada. - Olgu. Kus see on?
See pole "kus". - Mis mõttes?
Mida ütles Einstein, kui ta sõber Besso suri?
Issand. Meil pole selleks aega!
Ta ütles: "Nüüd lahkus ta sellest veidrast maailmast pisut aega enne mind.
See ei tähenda midagi.
Meiesugused inimesed, kes füüsikat usuvad,
teavad, et vahe mineviku, oleviku ja tuleviku vahel..."
"On vaid visalt kaduv illusioon." - Vaid illusioon. Täpselt nii.
Tähtis pole "kus". - Vaid "millal".
Issand. Sa olid tõesti edukas.
Jah. Jah.
Ma lihtsalt ei saanud sellest aru. Käivitasin masina ja midagi ei juhtunud.
Jah, aga see töötas. See mõjutab meid praegu minevikust.
Ma lasin telefoniliini tõmmata. Number on veel meeles.
Issand. Versioon minust on just praegu 1978. aastas,
kössitab laua taga, peab ennast täielikuks äpuks
ja ootab, et telefon heliseks.
Õnnitlen. Sinu masin töötas.
Ma ei räägi ainult oma tööst.
Ma räägin sinust.
Keegi teine ei saa aru, mis toimub, aga sina said.
Ja see on erakordne saavutus.
Ma ei äpardunud ka sinuga.
Usu mind, äpardusid.
Ma pole mõni su eksperiment. Sa ei võta endale au minu saavutuste eest.
Ma olen inimene, kellel oli isa vaja, palju kordi!
Ja sina vedasid mind tohutult alt.
Jah.
Ma tean. Ja ma...
Mul on väga kahju.
Mul on kahju, et ma sinu ja su ema sedasi maha jätsin.
Mul on kõige pärast väga kahju.
Palun anna mulle andeks.
Ei. Ei anna.
Lihtsalt... Nüüd on juba hilja. Kõige jaoks on liiga hilja.
Saan aru.
Mis siis nüüd juhtub?
Esimese asjana kaob gravitatsiooniväli.
Me kõik hõljume minema.
Minu arust tore lõpp. - Jah.
Siis tekivad mingisugused virmalised.
Tead küll, värviline taevas. - Issand.
Ja sel hetkel on ainult kaks võimalikku tulemust.
Tulemust? Mis tulemust?
Kõige tõenäolisem on kõigi asjade lõpp ühe silmapilguga.
Ja teine? - Universum parandab ennast ära.
Inimesed elavad oma elu edasi, teadmata, mis juhtus.
Aga see juhtub ainult siis, kui ma 1978. aastal masina välja lülitan.
Jah, seda ei juhtu ealeski.
Ma arvasin, et meie ei vestle enam kunagi ja ma suren üksinda.
Ometi siin me oleme ja lobiseme teadusest kõigi asjade lõpu eel.
Jah, tore.
Rachel, palun tuleta meelde, millal su sünnipäev on.
Mida? Sa ei tea mu sünnipäeva?
Mul pole kunagi head kuupäevamälu olnud.
29. veebruar.
Veebrua... Muidugi. Sa oled mu väike liigaastatüdruk, mäletad?
Nüüd aga palun vabandust, Rachel,
ma pean helistama. - Helistama?
Ma mõistan, miks sa mind vihkad.
Suhted ületavad mõnikord joone, kust tagasiteed enam pole.
Ja... meie suhtega on igal juhul nii.
Aga maailma saatusega pole ehk sedasi.
Niisiis tahan ma sulle öelda, Rachel, et ma...
Ma...
Ma tahan sulle öelda, et ma armastan sind.
Ja ma olen sinu üle uhke, mu liigaastatüdruk.
Hüvasti. - Oota, paps.
Paps?
Mina armastan sind ka.
Halloo?
See õnnestus.
Kes räägib? - Ma olen sina.
Tõesta seda. Ütle kood.
0229. Meie tütre sünnipäev.
Meie masin... see töötab.
Ma olen üle 40 aasta tulevikus.
See töötas! Ma teadsin seda. Teadsin!
Issand. See muudab kõike.
Ma tegin seda. Tegin seda! Ma teadsin seda.
Lõpeta. Sa ei teinud sittagi.
Mida? Mis mõttes?
Ma olen 86-aastane.
Ja ma suren varsti üksinda hooldekodus, puruvaesena ja ilma sõpradeta.
Minu tütar aga vihkab mind.
Mida me siis täpselt saavutasime?
Ma...
Mul on kahju, aga seda on mul raske seedida.
Lülita masin välja ja mine koju.
Ning kallista seal oma tütart ja naist
ning ütle neile, kui väga sa neid armastad.
Ja nüüdsest peale
olgu nemad sulle kõige tähtsamad igal viimsel kui päeval.
Mitte miski ei tohiks enne neid tulla. Kas saad aru?
Ma... - Ütle, et teed seda! Ütle, et teed seda!
Aga...
Aga nemad?
Ma ei saa masinat välja lülitada. Sa tead, milleks nad võimelised on.
Mida nad meie perega teevad, kui ma selle välja lülitan.
Sul pole peret, mida kaotada,
kui sa seda masinat kohe praegu välja ei lülita.
Issand. Issand. Maavärin.
See algas. Kõigi asjade ots.
Issand. Mida me tegime?
Lülita see masin juba välja.
Palun, palun. Anna meile kõigile teine võimalus.
Taevas... See avaneb. Issand jumal.
Värvid. Värvid.
Kas sa näed neid?
Mayday. Mayday. Siin kapten Perry. Meie mootor sai tõsiselt viga.
Issi, kas sa laulad täna koos minuga?
2015. aasta 12. veebruari õhtul juhtub sinuga väga halb õnnetus.
Mine ära! Mine ära! - Tee lahti!
See viperus peaks juhtuma praegu.
Universum tegi seda. Universum tegi seda.
Ma nägin teda ise lagunemas, nagu oleks nähtamatu jõud teda elusalt õginud.
Kuidas ta sai mulle helistada ja samal ajal siin surnud olla?
Mis kurat siin toimub?
Selliseid, mis pole loogilised.
Mu silmad ja nina justkui sulavad peast.
Mu luud murduvad.
See oli tõsi. - Mis asi?
Kõik.
Kas usud maagiasse, Patrick?
Sina oled teises ajas või kohas või mida iganes.
Aga kui ma koju jõuan, siis tean, et seal oled ainult sina.
Hei, kullake. - Hei!
Kuidas läheb? Kuidas New Yorgis on?
Päris igav. Nagu... Oota, kuidas etendus läks?
Jätsin selle ära. - Mida?
See oleks nagunii katastroof olnud.
Ma arvan, et mänedžer tahtis ainult minuga magada.
Viimaks ometi. Sa näed.
Jah, ma... Pisut põnev oli, aga... Ei, ma teen nalja.
Oota. Kus sa oled?
Vaata aknast välja.
Issand! Tim, sa ehmatasid mind haigeks.
Mida? - Üllatus!
Sa tulid? - Ma ju lubasin tulla.
Oota, ma tulen. - Olgu.
Hei. - Head uut aastat, kullake.
Head uut aastat.
Tõlkinud Janno Buschmann