30. JOULUKUUTA - USA:N ILMATILA
No niin. Yritetään taas.
Kuvittele olevasi tunnelissa kulkevassa junassa.
Oikealla on samanlainen juna,
paitsi että se on sekunnin edellä ajassa.
Äärettömästi junia oikealla ja vasemmalla puolellasi,
kaikki hieman edellä ajassa.
Kuvittele, että voit soittaa toiseen junaan -
ja viestiä saman todellisuuden -
menneen tai tulevan kanssa.
Niin. Se olisi -
kai hyvin hyödyllistä, kun olen taas Vegasissa.
Ei. Anteeksi. Tri Burman tässä.
Universumimme kudos -
riippuu siitä, että junien tapahtumat pysyvät samoina.
Kuin harmoniassa värähtelevät ääniaallot.
Niin. Valitettavasti -
teille juuri toistamamme puhelut ovat luoneet kaaosta.
Kuka järjesti tämän puhelun?
Maggie, oletko yhä linjalla?
Kone teki juuri hätälaskun Phoenixin lähelle.
Kapteeni väittää saaneensa puhelun teiltä ja minulta.
Puhelun tulevaisuudesta. Pyydettiin pudottamaan kone.
En soittanut lentoyhtiön pilotille.
Tiedän. En minäkään.
Ainakaan itseni tämä versio tässä ulottuvuudessa, tässä junassa.
Parhaillaan koneen joka matkustaja menee kotiin -
ja luo eksponentiaalisen heijastusvaikutuksen.
Aivan. Sukupuutto on edessä, kenraali.
Päivissä. Ehkä tunneissa. -Hyvä on.
Hyvä on. Aikalisä. Mitä tarkalleen haluatte minulta?
Kannatan tiedettä, mutta tarvitsen nyt yksityiskohtia.
Uskomme hallituksen olevan tapahtumien takana.
Selvä. Minun on vaikea ottaa tätä puhelua tosissani.
Kuulkaa, ette ehkä tee tätä tarkoituksella,
mutta vakuutan teille, että teette jotain, joka avaa näitä repeämiä.
Miksi uskotte niin?
Isäni oli tieteilijä -
liittovaltion töissä 70-luvulla.
Hän johti vakoiluprojekteja kylmän sodan aikana.
Kaikki liittyivät ulottuvuuksienväliseen viestintään.
Hän ei onnistunut silloin, mutta joku selvästi onnistui nyt.
Miksette sitten puhu isänne kanssa?
Hän tietänee tästä minua enemmän.
Minä... Se... Se on...
Odottakaa. Teidän pitää ottaa tämä vakavasti.
Kuunnelkaa. Kuulen paljon arvailua.
Ikkunan takana aurinko paistaa, linnut visertävät -
eikä universumi luhistu kokoon.
Jos näen jonkin luhistuvan, soitan teille kahdelle ensiksi.
Sopiiko? Hyvää uutta vuotta.
Odottakaa. -Odottakaa.
Se meni hyvin.
Lupasit soittaa isällesi, jos tämä ei onnistu.
Soitetaan siis hänelle.
Ei. En tee sitä.
Unohda isäongelmasi. Maailman kohtalo riippuu siitä.
Ensinnäkin isäongelmiin tarvitaan isä.
Ei se taida niin toimia.
Miksi pitää muistuttaa,
että tri Robert Wheating on kunnon kusipää,
joka vietti elämänsä labrassa tyrien kaiken,
myös, muttei pelkästään, vanhemmuuden ja säädyllisyyden?
Odota. Kävimme saman keskustelun eilen, sanasta sanaan, puhuttuamme kenraalille.
Puhuimme juuri hänelle.
Mikä päivä on? -Keskiviikko.
Voi paska. Olemme häikässä juuri nyt.
Mitä? -Täällä on torstai.
Uudenvuodenaatto. -Jessus. Pahaksi menee.
Anna hänen numeronsa,
niin soitan paskalle isällesi.
Hyvä on. Älä mainitse, että tunnet minut.
Luoja, Rachel. -Älä!
Haloo.
Hei. Soitan hra Wheatingille.
Ai. Olen pahoillani.
Pankki pakkolunasti tämän kiinteistön viitisen vuotta sitten.
Hei! Lopeta se!
Tapasin hänet pikaisesti ennen häätöä.
Hän huusi minulle loukkaavia asioita.
Kuulostaa häneltä.
Tiedättekö, minne hän lähti?
Näin hänet nukkumassa kadulla -
pari viikkoa myöhemmin.
Mitä? Onko hän koditon?
Niin kai. En tiedä.
Sosiaalihuolto. Miten voin auttaa?
Hei. Etsimme Wheatingia. Hänet häädettiin pari vuotta sitten Riversidessa.
Selvä. Oletteko ystävä? Läheinen?
Läheinen? En. Olen vain hänen tyttärensä.
Selvä. Onko hän Robert M. Wheating?
On. -Hän se on.
Valitettavasti hra Wheating kuoli tämän vuoden tammikuun lopulla.
Olen todella pahoillani.
Kuoliko hän kadulla?
Ei. Viimeinen osoite oli Azusassa. Sunny Valleyn hoitokoti.
Ai, selvä. Hyvä. Kiitos.
Olkaa hyvä. Hyvää viikonloppua.
Hetki. "Hyvää viikonloppua."
Eikö pitäisi toivottaa hyvää uutta vuotta? -Kaksi kuukautta sitten.
Hän on tulevaisuudessa. -Mitä?
Isäsi voi yhä olla elossa.
Niinpä. Hienoa.
Siis toki. Se on hyvä.
Selvä. Kiitos teille. Hei.
Soitan Sunny Valleyn hoitokotiin.
Ei. Odota.
Rachel?
Taidan... Taidan soittaa hänelle itse.
Hyvä on. Oletko varma?
Olen. En tiedä. Minä...
Kuulin juuri hänen kuolemastaan. Ei se haittaa. Ihan sama. Soitan hänelle.
Hyvä on. Kysy, kuka jatkoi hänen työtään.
On oltava laite tai antenni,
jonka sulkemalla tämä fiasko loppuu.
Toivottavasti. Luoja. No niin. Soitan sille paskiaiselle.
No, lykkyä tykö.
Sunny Valleyn hoitokoti. Kuka soittaa?
Olen... Nimeni on Rachel, Rachel Wheating.
Tavoittelen isääni, Robert Wheatingia.
Tri Wheatingiako?
Niin. Sitä.
En tiennyt, että hänellä on sukulaisia. -Niin, vain minä.
Emmekä ole kovin läheisiä.
Olen pahoillani, en voi yhdistää teitä, ellen ole varma, että tunnette hänet.
Miksi ette?
Huijarit yrittävät hyötyä vanhuksista.
Minä en ole huijari.
Miksen ole nähnyt teitä täällä aiemmin?
Tri Wheatingilla ei ole käynyt vieraita.
No, minä -
en tiennyt, missä hän oli. Ja...
Ettekö tiennyt, missä isänne oli? -En.
Ai, selvä. Näköjään vuoden tytär.
Hän on itsekäs kusipää, joka rakastaa vain itseään ja työtään.
Kukaan ei siis välitä hänestä. Siksi hän kuolee siellä yksin. Pian.
Selvä. Ette kai ole huijari.
Tuo kuulostaa häneltä. Hyvä on. Yhdistän teidät. Odottakaa.
Tämä on pas... Haloo.
Hei. -Haloo. Puhu lujempaa.
Hei. Olen Rachel. Minä... -En tunne ketään Rachelia. Hyvästi.
Yritän katsella ottelua.
Minä tässä. Rachel.
Soitan, koska tarvitsen...
Tarvitsen apuasi.
Rachel? -Kyllä.
Tyttärenikö? Rachel? Kaunis Rachelini?
Ai. Soitat isäsi kuulumisia.
Luultavasti pyydät lähettämään rahaa, eikö niin?
En lankea taas tähän hiton huijaukseen, senkin huijari. Pois puhelimesta!
Luoja. Kuuntele.
Olen Rachel, ja me vihaamme toisiamme.
Viimeksi sanoit tutkimustani ajan hukaksi ja vitsiksi,
koska mielestäsi naiset eivät ole tehneet merkittäviä löytöjä fysiikan alalla.
Itseni luuleminen poikkeukseksi olisi siis tilastoharha.
Sanoin niin, koska se on totta.
Eikä ole.
Curie, Goeppert-Mayer, Strickland, Ghez. Entä he?
Hyvä on. Selvä. Neljä.
Neljä Nobelin fysiikanpalkintoa,
kun miehet ovat saaneet yli sata.
Sanoisin sitä yhä tilastoharhaksi.
Luoja. Selvä. Aivan.
Nobelin palkinto on siis mittarisi alan saavutuksista. Vittu.
Luoja, mitä oikein teen?
Haaskaat aikaasi. -Näin on.
Ei ole paljoa aikaa jäljellä. Maailma päättyy. Tänään.
Ei maailma pääty.
Ihmiset kuolevat. Lajit kuolevat sukupuuttoon, mutta maailmat jatkavat.
Tarkoitan, että kuolemme kaikki. -Se on tosiasia. Mitä muuta uutta?
Luoja. Miksi sinun pitää olla niin...?
Hyvä on.
Joku otti tutkimuksesi ulottuvuuksienvälisestä viestinnästä -
ja vei työsi loppuun -
avaamalla aikajanoja ja luomalla täyden kaaoksen.
Olemme käännekohdan partaalla.
Se ei ole mahdollista.
Tutkimus päättyi umpikujaan. Jos en pystynyt, kukaan ei pysty.
Olet väärässä. -Enkä ole! Voinko katsoa nyt ottelua?
Kuuntele! Minä en...
Hetkinen. Mitä ottelua katsot?
Dodgers vastaan Astros. Baseballia.
Selvä. Olet siis kaksi kuukautta menneisyydessä.
Älä viitsi. -Täällä on uudenvuodenaatto.
Älä ole naurettava. -Hiljaa. Yritän kuunnella.
No niin.
Yhdeksäs vuoropari. Siispä...
Altuve lyö kahden juoksun kunnarin. Ikävä kyllä, joukkueesi häivää.
Just joo. Altuve...
Olen pahoillani, tulevaisuuden nainen,
muttet selvästi tiedä mitään baseballista,
koska tämä pummi, Altuve, ei osuisi...
Jos ei ole laiton, voi tulla...
kunnari! -Mitä?
Se on voitto...
Tuo on mahdoton... Ei.
Kahden juoksun kunnari pienelle José Altuvelle.
Työsi ei ollut umpikuja.
Haluan tietää, kuka peri projektisi, ja pyytää häntä lopettamaan.
Haloo. Oletko siellä?
Kukaan ei perinyt projektiani.
Mutta kehitin koneen, joka voi aiheuttaa tämän.
Missä se on?
Ei se ole missään. -Mitä tarkoitat?
Mitä Einstein sanoi ystävänsä Besson kuoltua?
Luoja. Ei ole aikaa tähän!
Hän sanoi: "Nyt hän on lähtenyt tästä oudosta maailmasta -
vähän ennen minua.
Se ei tarkoita mitään.
Kaltaisemme fysiikkaan uskovat -
tietävät, että ero menneisyyden, nykyisyyden ja tulevaisuuden välillä..."
"On vain sitkeä illuusio."
Vain illuusio. Täsmälleen.
Kyse ei ole missä. -Vaan milloin.
Voi luoja. Sinä onnistuit.
Niin onnistuinkin.
En tiennyt sitä silloin. Käynnistin laitteen, eikä mitään tapahtunut.
Tapahtuipas. Se vaikuttaa meihin nyt menneisyydestä.
Järjestin erityislinjan. Muistan yhä puhelinnumeron.
Luoja. Juuri nyt vuonna 1978 versio minusta -
on lyyhistynyt pöytänsä ääreen ja luulee epäonnistuneensa täysin -
odottaessaan puhelimensa soivan.
Onnittelut. Laitteesi toimi sittenkin.
En puhu pelkästään työstäni.
Puhun sinusta.
Kukaan ei näytä tajunneen, mitä tapahtuu, paitsi sinä.
Se on huomattava saavutus.
Onnistuin sinunkin kanssasi.
Usko pois, et onnistunut.
En ole yksi kokeistasi. Et voi siis omia saavutuksiani.
Olen ihminen. Tarvitsin isääni monen monta kertaa!
Tuotit minulle valtavan pettymyksen.
Niin tuotin.
Tiedän. Ja minä olen pahoillani.
Olen pahoillani, että jätin sinut ja äitisi silloin.
Olen pahoillani kaikesta.
Voitko antaa anteeksi?
Ei. En anna.
On liian myöhäistä siihen. On liian myöhäistä kaikkeen.
Ymmärrän.
Mitä nyt tapahtuu?
Ensimmäisenä katoaa painovoima.
Leijumme kaikki pois.
Kiva tapa kuolla, sanoisin. -Niin.
Sitten tulevat jonkinlaiset revontulet.
Värejä taivaalla.
Luoja.
Siinä vaiheessa on vain kaksi mahdollista lopputulosta.
Mitä lopputuloksia?
Todennäköisin on,
että kaikki päättyy silmänräpäyksessä.
Entä toinen?
Universumi nollautuu ja korjaa itsensä.
Ihmiset palaavat elämiinsä tietämättä tapahtuneesta.
Mutta se tapahtuu vain, jos vuoden 1978 minä sulkee laitteen.
Niin, no, sitä ei tapahdu.
Luulin, ettemme puhuisi enää.
Että kuolisin yksin.
Silti juttelemme tässä tieteestä kaiken loppumisen partaalla.
Niin. Hienoa.
Voitko muistuttaa minulle syntymäpäiväsi?
Mitä? Etkö tiedä sitä?
Olen aina ollut huono päivämäärien kanssa.
29. helmikuuta.
Helmi... Tietenkin.
Olet pieni karkausvuoden tyttöni. Muistatko?
Jos suot minulle nyt anteeksi, minun täytyy soittaa puhelu.
Puhelu?
Ymmärrän, miksi vihaat minua.
Välillä suhteet ylittävät kriittisen pisteen.
Meidän on ehdottomasti ylittänyt.
Mutta maailman kohtalo ei ehkä ole.
Haluan siis vain kertoa sinulle, että olen...
Minä...
Haluan kertoa sinulle, että minä rakastan sinua.
Ja olen ylpeä sinusta, karkausvuoden tyttöni.
Hyvästi. -Odota, isä.
Isä?
Minäkin rakastan sinua.
Haloo.
Se toimi.
Kuka siellä?
Olen sinä.
Todista se. Mikä koodi on?
2902, tyttäremme syntymäpäivä.
Meidän laitteemme toimii.
Olen yli 40 vuotta tulevaisuudessa.
Se toimi! Tiesin sen!
Voi luoja. Tämä muuttaa kaiken.
Minä onnistuin! Tiesin sen!
Lopeta. Et onnistunut missään.
Mitä? Mitä tarkoitat?
Olen 86-vuotias.
Kuolen kohta yksin hoitokodissa rahattomana ja ilman ystäviä,
ja tyttäreni vihaa minua.
Missä siis tarkalleen onnistuimme?
Minä olen...
Kuule, olen pahoillani, mutta tässä on paljon sulateltavaa.
Sammuta laite heti ja mene kotiin.
Halaa nuorta tytärtäsi ja vaimoasi -
ja kerro heille, kuinka paljon rakastat heitä.
Ja tästä lähtien -
teet heistä prioriteettisi elämäsi jokaisena päivänä.
Mikään ei saa tulla ennen heitä. Ymmärrätkö minua?
Minä... -Sano tekeväsi sen! Kerro, että teet sen!
Mutta...
Entä he?
En voi sammuttaa laitetta.
Tiedät, mihin he pystyvät,
mitä he tekevät perheellemme, jos sammutan tämän vehkeen.
Ei ole perhettä menetettäväksi,
jos et sammuta laitetta nyt heti.
Luoja. Voi luoja. Maanjäristys.
Se on alkanut. Kaiken loppu.
Luoja. Mitä menimme tekemään?
Sulje jo se laite.
Ole kiltti. Anna meille kaikille toinen mahdollisuus.
Taivas avautuu. Luoja.
Värit.
Näetkö ne?
Mayday. Tässä kapteeni Perry. Meillä on vakava moottorivaurio.
Isi, laulatko kanssani illalla?
Illalla 12. helmikuuta 2015 -
ajat pahan kolarin.
Mene pois! -Avaa ovi!
Häikän pitäisi tapahtua juuri nyt.
Universumi teki sen.
Näin, kun hän hajosi itse. Kuin näkymätön voima söisi häntä elävältä.
Miten hän voi soittaa minulle ja olla kuolleena sylissäni yhtaikaa?
Mitä helvettiä on meneillään?
Sellaista, joka ei käy järkeen.
Tuntuu, että silmäni ja nenäni sulavat pois.
Luuni murtuvat.
Se oli totta. -Mikä oli?
Kaikki.
Uskotko taikaan, Patrick?
Missä oletkin, on eri aika tai paikka tai jotain.
Mutta kun tulen kotiin, tiedän, että olet siellä.
Hei, muru. -Hei!
Miten menee? Miten New York?
Aika tylsää. Tyyliin... Ai, miten esitys meni?
Peruin sen. -Mitä?
Siitä olisi tullut katastrofi.
Manageri taisi vain haluta pöksyihini. Se oli...
Vihdoin. Sinä ymmärrät.
Niin. Se oli tavallaan jännittävää, mutta... Ei, lasken leikkiä.
Hetki. Missä olet?
Katso ikkunasta ulos.
Voi luoja! Tim, pelästytit minut kunnolla.
Mitä? -Yllätys!
Tulitko sinä? -Enkö luvannut tulevani?
Odota. Minä tulen.
Selvä.
Hei. -Hyvää uutta vuotta, muru.
Hyvää uutta vuotta.
Tekstitys: Jari Vikström