- ילדת השנה המעוברת -
- 30 בדצמבר, המרחב האווירי של ארה"ב -
- אזוסה / אית'קה -
טוב. בוא ננסה שוב.
דמיין לעצמך שאתה נמצא ברכבת שנוסעת במנהרה.
מימין נוסעת רכבת מקבילה זהה לרכבת שלך,
אלא שהיא מקדימה אותך שנייה אחת בזמן.
מספר אינסופי של רכבות נוסעות מימין ומשמאל לרכבת שלנו
כולן מעט רחוקות בזמן. בסדר?
עכשיו תאר לעצמך שאפשר להתקשר לרכבת אחרת
ולדבר עם גרסה זהה של המציאות
אלא שהיא מהעבר או מהעתיד.
טוב, זה יהיה...
זה יהיה שימושי מאוד בביקור הבא שלי בווגאס.
לא, לא, לא. סליחה, זה ד"ר בורמן.
אדוני, המארג של היקום
תלוי בכך שהאירועים שמתרחשים ברכבות יישארו זהים.
זה כמו גלי קול שרוטטים באופן הרמוני.
כן, ולמרבה הצער,
כל השיחות האלה שהשמענו לך יצרו כאוס רציני.
מי ארגן את השיחה הזאת?
מגי, את עדיין על הקו?
מטוס ביצע נחיתת חירום ליד פיניקס לפני רגע.
קברניט המטוס טוען שקיבל שיחת טלפון ממך וממני.
שיחה מהעתיד שביקשה ממנו להפיל את המטוס.
אני לא התקשרתי לשום טייס מסחרי.
אני יודעת. גם אני לא דיברתי איתו.
לפחות לא הגרסה הזאת של עצמי,
בממד הזה, על הרכבת הזאת, אם תרצה.
ברגע זה כל נוסעי הטיסה הזאת מגיעים הביתה,
הם מתקשרים עם אנשים ויוצרים אפקט אדווה מעריכי.
בדיוק. אנחנו עומדים בפני הכחדה, גנרל.
זה עניין של ימים. אולי שעות. -בסדר, בסדר.
פסק זמן. מה בדיוק אתם צריכים ממני?
אני לגמרי בעד המדע, אבל אני צריך קצת פרטים כאן.
אנחנו מאמינים שהממשל עומד מאחורי האירועים האלה.
אני מתקשה להתייחס לשיחה הזאת ברצינות.
אולי אתם לא עושים את זה בכוונה,
אבל אני מבטיחה לך שאתם עושים משהו שפוער את הסדקים האלה.
למה את מאמינה כך, דוקטור?
אבי היה מדען
שעבד עם הממשל הפדרלי בשנות ה-70.
הוא הוביל כמה וכמה מבצעי ביון בזמן המלחמה הקרה,
שכולם היו קשורים לתקשורת בין-ממדית.
הוא לא הגיע לשום מקום בזמנו, אבל היום מישהו הצליח בעליל.
אז אולי תדברי עם אבא שלך?
הוא בטח יותר על זה הרבה יותר ממני.
אני... זה יהיה...
אדוני, בבקשה, אתה חייב להתייחס לזה ברצינות.
שמעו. אני שומע הרבה "אולי" ו"ייתכן".
ואני מסתכל מהחלון והשמש זורחת, הציפורים מצייצות,
והיקום אינו קורס לתוך עצמו.
אבל אם אראה משהו מתפוצץ מבפנים, אתם תהיו הראשונים שאתקשר אליהם.
מקובל עליכם? שנה טובה.
חכה, חכה. -חכה.
הלך לנו טוב.
הבטחת שאם זה לא יעבוד, את תתקשרי אליו.
אז בואי נתקשר אליו.
לא. אני לא מתקשרת.
שימי בצד את תסביך האב שלך.
גורל העולם תלוי בזה.
ראשית, צריך שיהיה לך אב כדי שיהיה לך תסביך אב.
לא נראה לי שזה עובד כך.
אני צריכה להזכיר לך
שד"ר רוברט ויטינג הוא מניאק עלוב
שהעביר את כל חייו במעבדה, ונכשל בכל דבר,
כולל, אך לא רק, בהורות בסיסית ובהגינות אנושית.
חכי רגע. את השיחה הזאת בדיוק ניהלנו אתמול,
מילה במילה, אחרי שדיברנו עם הגנרל.
הרגע דיברנו עם הגנרל.
איזה יום היום? -יום רביעי.
שיט. אנחנו בתוך התקלה. ברגע זה.
מה? -כאן יום חמישי.
היום ערב השנה החדשה. -המצב מחמיר.
תני לי את המספר שלו
ואני אתקשר לאבא הדפוק שלך. טוב?
בסדר. אבל אל תציין שאתה מכיר אותי.
בחייך, רייצ'ל. -לא.
הלו?
היי. אני מחפש את מר ויטינג.
אהה... אני מצטערת.
הבנק עיקל את הרכוש שלו לפני... לא יודעת, חמש, שש שנים.
היי. תפסיקו!
פגשתי אותו לרגע כשפינו אותו מהבית.
הוא צעק עליי מילים מעליבות מאוד.
כן, מתאים לו.
אכפת לך... את יודעת לאן הוא עבר?
ראיתי אותו ישן ברחוב
כמה שבועות לאחר מכן.
מה? הוא חסר בית?
אני מניחה. לא יודעת.
האגף לשירותי רווחה. איך אוכל לעזור?
היי. אנחנו מחפשים אדם בשם רוברט ויטינג.
הוא פונה מביתו לפני כמה שנים בריברסייד.
את חברה שלו? קרובה?
קרובה? לא. אני הבת שלו.
בסדר. זה רוברט מ' ויטינג?
כן. -כן, זה הוא.
אני מצטער, אבל מר ויטינג הלך לעולמו בסוף ינואר השנה.
אני ממש מצטער.
הוא מת ברחוב?
לא. הכתובת האחרונה שלו הייתה באזוסה, בית האבות סאני ואלי.
בסדר. יופי. תודה.
בבקשה. שיהיה לך סוף שבוע נעים.
רגע. סוף שבוע נעים?
אתה לא אמור להגיד "שנה טובה"?
הייתי אומר כך לפני חודשיים.
הוא בעתיד. -סליחה?
זאת אומרת שייתכן שאביך עדיין חי.
אני יודעת. יופי.
כלומר, בטח, כן. זה טוב.
בסדר. תודה. תודה, אדוני. ביי.
טוב, אני מתקשר לבית האבות סאני ואלי.
לא. חכה רגע.
רייצ'ל?
אני חושבת... אני חושבת שאתקשר אליו.
בסדר. את בטוחה?
כן. לא יודעת. אני...
הרגע שמעתי שהוא מת, ואני... זה בסדר. שיהיה. אתקשר אליו.
טוב. תשאלי אותו מי המשיך את העבודה שלו.
בטח יש איזו מכונה או אנטנה,
משהו שאפשר לכבות ולעצור את הפרסה הזאת.
אני מקווה. טוב, אני הולכת להתקשר למניאק.
שיהיה בהצלחה.
בית האבות סאני ואלי. עם מי אני מדברת?
זאת... שמי רייצ'ל. רייצ'ל ויטינג.
אני מחפשת את אבא שלי, רוברט ויטינג.
ד"ר ויטינג?
כן. אותו.
לא ידעתי שיש לו בכלל קרובי משפחה.
כן... רק אני.
ואנחנו לא קרובים במיוחד.
אני מצטערת,
אבל לא אוכל לקשר אותך עד שאהיה בטוחה שאת מכירה אותו.
למה לא?
יש נוכלים שמנסים לנצל קשישים.
אני לא... אני לא נוכלת.
אז למה לא ראיתי אותך כאן עד כה?
אף אחד מעולם לא בא לבקר את ד"ר ויטינג.
טוב, אני...
לא ידעתי איפה הוא, גברתי, ו...
לא ידעת איפה אביך נמצא? -לא, לא ידעתי.
בת למופת, אני מבינה.
כי הוא מניאק אנוכי
שמעולם לא אהב אף אחד מלבד את עצמו ואת העבודה שלו.
אז לאף אחד לא אכפת ממנו, ולכן הוא ימות שם לבד. בקרוב.
טוב. אני מניחה שאת לא נוכלת.
זה באמת נשמע כמוהו. טוב, אני מעבירה אותך. חכי רגע.
איזה קשקוש... הלו?
היי. -הלו. דברי חזק.
היי. אני רייצ'ל. אני...
לא מכיר שום רייצ'ל. שלום.
אני מנסה לצפות במשחק, טוב?
זו אני. רייצ'ל.
אני מתקשרת אליך כי אני צריכה...
אני צריכה את עזרתך.
רייצ'ל? -כן.
הבת שלי? רייצ'ל? רייצ'ל היפה שלי?
מתקשרת לדרוש בשלומו של אביה הזקן?
ומן הסתם לבקש ממני שאשלח לה כסף לאיזה מקום, נכון?
אני לא קונה את התרמית הזאת שוב, חתיכת נוכלת. סגרי את הטלפון.
אלוהים. תקשיב לי.
אני כן רייצ'ל, ואנחנו שונאים זה את זה, טוב?
בפעם האחרונה שדיברנו, אמרת לי שכל המחקר שלי הוא בזבוז זמן ובדיחה
כי לפי דעתך אף אישה מעולם לא הגיעה לשום הישג משמעותי
בתחום הפיזיקה.
לכן האפשרות שאני אהיה היוצאת מן הכלל היא אשליה מבחינה סטטיסטית.
אמרתי את זה כי במקרה זה נכון.
זה לא נכון.
קירי, גופרט מאייר, סטריקלנד, גז. מה איתן?
טוב. בסדר. ארבע.
ארבעה פרסי נובל בפיזיקה מתוך... כמה,
יותר ממאה שהוענקו לגברים.
לכן עדיין הייתי אומר שזו אשליה מבחינה סטטיסטית.
טוב. בסדר.
פרס נובל הוא קנה המידה שלך לכימות הישגים בתחום? פאק.
יודע מה? לעזאזל, מה אני עושה?
את מבזבזת את זמנך. -נכון.
כי לא נשאר הרבה זמן. העולם הולך להיגמר. היום.
עולמות לא נגמרים.
אנשים מתים. מינים נכחדים. אבל עולמות תמיד ממשיכים להתקיים.
הכוונה שלי היא שכולנו נמות.
זו עובדה. ספרי לי משהו חדש.
למה אתה חייב להיות כל כך...
בסדר.
מישהו לקח את המחקר שלך על תקשורת בין-ממדית
וסיים את העבודה שלך,
ובכך פתח קמטים בזמן ויצר כאוס מוחלט.
ואנחנו על סף הגעה לנקודת המפנה.
זה פשוט לא אפשרי.
המחקר ההוא היה מבוי סתום. אם אני לא יכול, אף אחד לא יכול.
אתה טועה. -אני לא טועה. אני יכול לחזור למשחק?
תקשיב לי. אני לא...
רק רגע. באיזה משחק אתה צופה?
הדודג'רס נגד האסטרוס. זה נקרא בייסבול.
אז זה אומר שאתה... חודשיים אחורה בעבר.
עשי לי טובה. -כאן ערב השנה החדשה.
אל תדברי שטויות, טוב? -שקט. אני מנסה להקשיב.
בסדר.
זה הסבב התשיעי. זאת אומרת...
שאלטובה עומד לבצע הום-ראן כפול. ואני מצטערת, הקבוצה שלך תפסיד.
כן, בטח, אלטובה...
אני מצטערת, גברת העתיד,
אבל את לא מבינה כלום בבייסבול, בבירור,
כי האפס הזה, אלטובה, לא מסוגל לחבוט...
אם הכדור יישאר במגרש, זה יכול להיות...
יצא! -מה?
זה ניצחון...
זה בלתי אפש... לא.
הום-ראן מכריע של השחקן הקטן, חוזה אלטובה.
העבודה שלך לא הייתה מבוי סתום.
אני צריכה לדעת מי ירש את הפרויקט שלך
ואני צריכה לבקש מהאדם הזה להפסיק את מה שהוא עושה.
הלו? אתה שם?
אף אחד לא ירש את הפרויקט שלי.
אבל יש מכונה שבניתי בעצמי
שאולי היא שמחוללת את זה.
בסדר. איפה היא?
היא לא "איפה". -מה זאת אומרת?
מה אמר איינשטיין כשידידו בסו מת?
אין לנו זמן לזה.
הוא אמר, "עכשיו הוא עזב את העולם המוזר הזה
זמן קצר לפניי.
אין בכך ולא כלום.
אנשים כמונו, שמאמינים בפיזיקה,
יודעים שההבחנה בין עבר, הווה ועתיד..."
"אינה אלא אשליה עיקשת."
אשליה בלבד. בדיוק.
השאלה היא לא איפה. -אלא מתי.
אוי, אלוהים. אתה כן הצלחת.
הצלחתי. הצלחתי...
אלא שלא ידעתי את זה בזמנו. הפעלתי את המכונה ולא קרה כלום.
כן, אבל כן קרה משהו. זה משפיע עלינו עכשיו, מהעבר.
התקנתי קו טלפון מיוחד. אני עדיין זוכר את המספר.
אל אלוהים. יש גרסה שלי ברגע זה ב-1978,
שפוף על השולחן שלו, חושב שהוא כישלון מוחלט,
מחכה שהטלפון שלו יצלצל.
ברכותיי. המכונה שלך דווקא עבדה.
אני לא מדבר רק על העבודה שלי.
אני מדבר עלייך.
אף אחד אחר לא תפס מה קורה, אבל את כן.
וזה הישג מרשים.
גם איתך לא נכשלתי.
תאמין לי, נכשלת מאוד.
אני לא אחד מהניסויים שלך. את ההישגים שלי אתה לא יכול לזקוף לזכותך.
אני בן אדם. כזה שהיה זקוק לאבא פעמים רבות מאוד.
ואתה אכזבת אותי, בגדול.
נכון.
אני יודע. ואני...
אני מצטער.
אני מצטער שעזבתי אותך ואת אימא שלך כשעזבתי.
אני כל כך מצטער על הכול.
את יכולה לסלוח לי, בבקשה?
לא. לא אסלח.
עכשיו... מאוחר מדי בשביל זה. מאוחר מדי בשביל הכול.
אני מבין.
אז מה קורה עכשיו?
הדבר הראשון שילך הוא שדה הכבידה.
כולנו נרחף הרחק.
דרך נחמדה ללכת, הייתי אומר. -כן.
לאחר מכן יהיה סוג של זוהר צפוני.
את יודעת, צבעים בשמיים.
אלוהים...
ובשלב הזה יהיו רק שתי תוצאות אפשריות.
תוצאות? אילו תוצאות?
הסבירה ביותר,
סוף כל הדברים כהרף עין.
והשנייה?
היקום יתאפס ויתקן את עצמו.
אנשים יחזרו לחיים שלהם בלי לדעת בכלל מה קרה.
אבל זה לא יקרה אלא אם אני מ-1978 יכבה את המכונה.
טוב, זה הרי לא יקרה.
חשבתי שאת ואני לא נדבר שוב לעולם.
ושאני אמות לבד.
ובכל זאת, הנה אנחנו מפטפטים על מדע, כאן על סף קץ כל הדברים.
כן, יופי.
רייצ'ל, את יכולה בבקשה להזכיר לי מתי יום הולדתך?
למה? אתה לא יודע מתי יום הולדתי?
אף פעם לא הייתי טוב בתאריכים.
29 בפברואר.
פברואר... כמובן.
את ילדת השנה המעוברת שלי, זוכרת?
עכשיו, אם תסלחי לי, רייצ'ל,
אני צריך להרים טלפון.
טלפון?
אני מבין למה את שונאת אותי.
מערכות יחסים לפעמים עוברות את נקודת האל-חזור.
ושלנו ללא ספק עברה.
אבל ייתכן שגורל העולם לא.
אז אני רק רוצה להגיד לך, רייצ'ל, שאני...
אני...
אני רוצה להגיד לך ש... אני אוהב אותך.
ואני גאה בך, ילדת השנה המעוברת שלי.
היי שלום. -חכה, אבא.
אבא?
גם אני אוהבת אותך.
הלו?
זה עבד.
מי זה?
אני אתה.
תוכיח את זה. מה הקוד?
זה 0229. יום ההולדת של בתנו.
המכונה שלנו... עובדת.
אני יותר מארבעים שנה בתוך העתיד.
זה עבד. ידעתי. ידעתי שזה יעבוד.
אלוהים אדירים. זה משנה הכול.
עשיתי את זה! ידעתי.
תפסיק. לא עשית כלום.
מה? מה זאת אומרת?
אני בן 86.
ואני הולך למות לבד בבית אבות, חסר כול, בלי חברים,
עם בת ששונאת אותי.
אז מה בדיוק עשינו?
אני...
תראה, אני מצטער. אבל זה... קשה לי לעכל כל כך הרבה.
כבה את המכונה עכשיו ולך הביתה.
וחבק את הבת שלך, חבק את אשתך,
ותגיד להן, תגיד להן כמה אתה אוהב אותן.
ומעתה ואילך,
תעמיד אותן בראש סדר העדיפויות שלך כל יום בחייך.
שום דבר לא יבוא לפניהן. אתה מבין אותי?
אני... -תגיד שתעשה את זה. תגיד לי שתעשה את זה.
אבל...
אבל מה איתם?
אני לא יכול לכבות את המכונה.
אתה יודע מה הם מסוגלים לעשות,
מה הם יעשו למשפחה שלנו אם אכבה את המכונה.
לא תהיה משפחה לאבד...
אם לא תכבה את המכונה ברגע זה.
אוי, אלוהים אדירים. יש רעידת אדמה.
זה התחיל. הסוף של כל הדברים.
אוי, אלוהים. מה עשינו?
כבה כבר את המכונה.
בבקשה, תן לכולנו הזדמנות שנייה.
וואו. השמיים... נפתחים. אלוהים אדירים.
הצבעים. הצבעים.
אתה רואה אותם?
מיידיי. כאן קפטן פרי. יש לנו תקלה חמורה במנוע.
אבא, תשיר איתי הלילה?
בלילה של 12 בפברואר 2015,
את תיקלעי לתאונה קשה מאוד.
לכי מכאן. -פתח את הדלת.
התקלה אמורה להתרחש עכשיו.
היקום עשה את זה. היקום עשה את זה.
ראיתי אותה מתפרקת מעצמה,
כאילו כוח בלתי-נראה מאכל אותה בעודה בחיים.
איך היא יכולה להתקשר אליי ולשכב מתה בזרועותיי באותו זמן?
מה לעזאזל הולך כאן?
מהסוג הלא הגיוני.
אני מרגישה כאילו העיניים והאף שלי נמסים.
העצמות שלי... הן נשברות.
זה היה נכון. -מה?
הכול.
אתה מאמין שיש קסם בעולם?
איפה שאת נמצאת, זה זמן אחר או מקום אחר או משהו.
אבל כשאגיע הבית, אני יודע שזו תהיה רק את.
היי, מותק. -היי.
מה המצב? איך בניו יורק?
די משעמם. כאילו... רגע, איך הייתה ההופעה?
ביטלתי אותה. -מה?
היא הייתה יוצאת זוועה בלאו הכי.
אני חושב שהמנהלת רק רצתה להתחיל איתי. זה היה...
אה! סוף סוף. אתה קולט.
כן. זה היה די מרגש, את יודעת, אבל...
לא, אני צוחק.
רגע. איפה אתה?
תסתכלי מהחלון.
אלוהים אדירים! טים, הפחדת אותי לאללה.
מה? -הפתעה!
באת? -לא הבטחתי שאבוא?
חכה. חכה, אני באה.
טוב.
היי. -שנה טובה, מותק.
שנה טובה.
תרגום כתוביות: גלית אקסלרד