Det har blivit min ritual.
Först lägger jag på lagren.
Varje sminkning har sin funktion.
Ögonen.
Kinderna.
Läpparna.
Den här handlar om bevarande.
Det är en solitär retreat.
Jag räknar med att kostnaderna går på sjukförsäkringen
och att ni ger mig undermålig vård.
Är hon ens kvalificerad?
Om jag hittas död i sängen, vet ni vem som är skyldig.
Jösses, vilken kvinna.
Jag är hellre i kalla Skottland än i Londons skvaller.
- Mrs Ghent? - Vad är det?
Hur mår du?
Hallå? Hallå?
Helvete.
Har du ätit? Du måste äta före du tar medicinen.
Jag hoppar över maten.
Kan ni sluta säga åt mig vad jag ska göra?
Tramadol. Frukost för filmstjärnor. De bortglömda, uppenbarligen.
Det är ingen fara.
Det är ingen fara, Veronica.
Aj...
Försiktigt.
Förlåt.
Det är för tidigt för implantat.
Hur vet du det?
- Är det ett hotell? - Nej, en retreat. En solitär retreat.
- Solitär, helt ensamt? - Det är så det definieras.
- Du borde vila hemma. - Jag har skrivit under en avsägelse.
Du sitter inte i kläm.
- Varför ska vi så långt bort? - För att det ligger så långt bort.
Jag vill vara i fred.
- Berätta om du känner smärta eller obehag. - Ser jag ut som ett hjälplöst barn?
- Du har precis haft... - En mastektomi. Ingen lobotomi.
Du ska bara lägga om såret och hjälpa till med bad ibland.
- Förstått? - Självklart.
Välkommen.
Ni missade visningen. Det finns champagne. De andra gästerna är i galleriet.
- Andra gäster? Jag umgås inte i grupp. - Retreaten drivs bara på somrarna
De erbjuder tyst yoga.
- Nämen! - Åh, herregud!
Vänner, vänner, vänner. Låt oss välkomna La Dama.
- Är det en aktris? - Sist, men inte minst.
"Navajo Frontier".
- Och vem är du? - Det här är Tirador, konstnären.
Jag är Arturo Tirador. Jag föredrar att se mig som lärare.
- Homeopaten kallade det en kvinnoretreat. - Låt dig inte luras av blommorna.
Jag är feminist.
För hemsidan.
Konsten renar själen.
- Det frigör kroppen, inte bara sinnet. - Det är en ära att träffa er.
- "Navajo Frontier" var... - Jag försökte dra mig till minnes.
Äktheten, patosen...
- Jag har så många frågor. - Åh, herregud. Det här är en mardröm.
Håll dem borta från mig.
- Snälla, mrs Ghent har huvudvärk. - Man kan ändå visa god ton.
Säg åt chauffören att vi åker.
NAVAJO FRONTIER-STJÄRNA VERONICA GHENT DÅ - NU
Filmlegenden, Eric Hathbourne, skulle få ett pris för sin gärning.
Han kommenterar, "Jag ser alltid framåt."
Det som gäller nu är nyinspelningen av "Navajo Frontier".
I filmen från 1969 spelade den blott 13-åriga Veronica Ghent.
Den pensionerade och kontroversiella stjärnan
som precis genomgått ett lyckat ingrepp. Var inte tillgänglig för en kommentar.
En källa nära henne indikerar att hon ska tillbringa tid på en okänd retreat.
Frågan är vem som ska axla hennes mantel.
Man har börjat leta efter skådespelare mellan 10-14 år.
Hundratals hoppfulla köar utanför studion.
Min dotter skulle lätt kunna göra den rollen.
Mer nyheter på torsdag med Podrick Lochran.
Det här är en svart fläck.
Ni skulle kunna ringa vanligt, men ledningen har blåst ner.
- Problem? - Vi måste... Vi måste härifrån.
Min patient, Mrs Ghent, mår inte så bra.
Hon mår säkert bättre i morgon.
Pyramiden är liv. Vi börjar krypande och reser oss mot en enda punkt.
Jag tar emot energin i mig själv.
Jag ger den till dig.
Alla vägar är översvämmade. Vi kan inte åka än.
- Vi får se hur vi mår i morgon. - Herrejösses.
Vad sysslar de med?
Ni kanske har märkt att det regnar. Ni behöver stövlar.
Om ni inte har det, finns det stövlar vid ytterdörren. Det är här höglandet.
Vandra ensamma i bergen görs på egen risk.
Det är ett mörkt fält. Vattnet kommer från en källa. Det kan finnas torv i det.
Ni kommer att dricka det ändå. Håll tillgodo.
Vi saknar bara hungersnöd och pest. Vi har vår egen apokalyps.
- Sa hon mörkt fält? - Vänner, vänner, vänner...
Gudarna förärar oss med en storm som inte upplevts på hundra år.
Stjärnorna bildar en linje.
Gie dreich. Vi är framme.
- Bor alla i huvudbyggnaden? - Ja, det är bara ni härute.
- Vad är det där? - Nighean's Wall.
Till minne av de som brändes.
Det var ungefär 3 000 som dömdes i de här trakterna.
- Läskigt. - Det är inte alls läskigt.
Det är tragiskt.
Det var året man brände den sista. Två människoätande kvinnor bodde här.
En mor och dotter.
Jättemysigt.
Här... God natt.
Charmerande.
Ett scoutläger.
Med en släng av Guantanamo.
LANDETS MAKT
Det är ingen idé. Det är en svart fläck.
- Vi är verkligen mitt i ingenstans. - Som ingressen till en skräckfilm.
Den godtrogna flickan rövas bort för att offras på ett fasansfullt sätt
för att rädda en åldrande sekt från att dö ut.
Det låter som sjukhuset en måndag.
- Kan jag hjälpa dig? - Nej.
- Är du säker? Det är därför jag är här. - Låt mig vara...
ensam.
Okej, ropa på mig om du behöver nåt.
Åh, blöt inte ner bandaget.
Skulle du göra vad som helst?
Nica?
- Du skrämde mig verkligen. - Jag blev överrumplad av känslor.
Jag är bara glad att du mår bra.
Jag ska hämta min medicinväska.
Vidrigt.
Helvete.
Du måste skämta.
Ja!
Hur mår du?
Det var lera överallt när jag vaknade upp i morse.
Jag hade den märkligaste dröm.
Den var så verklig.
- Tog du med sömntabletterna? - Nej... De behövs inte.
Det är vanligt att man har ångest kring sömnen under tillfrisknandet.
- Vill du berätta om drömmen? - Jag tar hellre en kopp kaffe.
Ska jag lägga håret åt dig?
- Jag gillar ditt halsband. - Det är min mammas.
Det är målning på programmet. "I den friska luften."
"Tekniken har förespråkats av de franska impressionisterna."
Frisk luft kommer göra dig gott.
- Det kanske till och med är kul. - Det kommer inte bli det minsta kul.
Hur vill du ha det?
En sockerbit.
Du borde gå dit. Vi har ju åkt ända hit.
- Herregud. - Vad ska du annars göra?
Jag sysslar inte med deras gemena gruppaktiviteter.
Vad kallas den där frisyren? Anarkist med ett nio-till-fem-jobb?
Jag ser inte det här som ett nio-till-fem-jobb.
Det här stället känns bekant.
Som om jag känner igen det.
Som om jag varit här förut.
Jag sa ju att det skulle göra dig gott.
Vad sjunger du för nåt?
- Jag vet inte. Den bara dök upp. - Du är väldigt begåvad.
Det är jag inte.
- Du skulle kunna utveckla det. - Nej, det kan jag inte.
Se på dig själv. Du kan bli vad du vill.
Nej, det kan jag inte.
- Buenos dias! - God morgon.
Kan du hämta mina glasögon. Jag kan inte se vad jag målar.
Kom ihåg att inte måla landskapet.
Låt landskapet måla er.
Eld, fuego. Elden är jordens blod.
Och det här... Det här kolet...
kommer från jorden här. Använd det.
Känn utsikten med era hjärtan... i era hela kroppar.
Känn jordens energi passera genom era fötter
tårna, benen, genitalierna. Allt det där bagaget, kasta bort det.
Det gälla parningsropet från en nyskild
som penetrerar en fridfull utsikt.
Fridfullheten är en illusion, min kära.
För 100 år sen fanns det ett myller av industrier här.
Kolmilor på varje kulle.
- Rök, svett och eld. - Man förstår inte att det kan vara så...
- Levande. - Jag hade tänkt att säga fridfullt.
Sen fanns det kvinnor som kom hit i terapeutiskt syfte.
Varför då?
Jorden sas ha helande krafter som den fått
från den höga halten av mänsklig aska från kvinnorna som brändes som häxor.
Kremerade rester är tydligen inte helt näringsfattiga.
Kalciumfosfat, natrium, kaliumnitrat, kol.
- Kroppen är uppbyggd av dessa. - Kan vi inte prata om nåt annat?
Det främjar inte kreativiteten.
- Är allt som det ska? - Kan hon aldrig sluta prata?
Aha.
- Jobbar du här? - Japp. Vad gör du här?
- Du borde ha knackat. - Ursäkta mig.
Vad gillar du stugan? Det är inte många som använder den.
Jag kan förstå att den inte är så populär. Det läcker in lera.
Ja, som om det skulle vara nog.
- Vadå? - Du vet...
- Ryktena. Gamla tanthistorier. - Jag älskar såna.
Jag vet att det är ett patetiskt vapen.
- Jag heter Owen. - Okej. Desi.
Kom till puben senare. Jag bjuder.
- Vilken pub? - Vilken pub...? Den var bra.
Vi ses.
Det är viktigt att gravera sitt märke på marken.
Här är dina glasögon.
- Jag vet inte vad jag ska göra med den. - Den är annorlunda.
Ursäkta, det är dags att gå.
- Behöver ni skjuts? - Jag går.
Skulle du vilja leva om din barndom?
Inte ens om jag fick betalt.
Skulle du?
Jag går tillbaka till stugan själv.
Jag vet! Vi leker blindbock!
Här är jag.
Tycker du inte jag är vacker?
Vi leker blindbock.
Snurra mot väst, snurra mot öst, snurra runt tre gånger.
Jag vill gråta.
Mrs Ghent.
Är du okej?
Kom nu. Kom, den här vägen.
- Har du ont? - På alla sätt.
- Jag har mörka tankar. - Det är normalt. Alla har det.
Jag menar verkligt mörka tankar.
Du behöver vila.
Ta de här. Du sover bättre på dem.
Ta dem nu.
God natt, vi ses i morgon bitti.
- Tack. - Vi går ut live. Fem, fyra, tre, två...
Han har spelat i alla filmer du nånsin älskat. Välkommen till Late Night
den oförliknelige Eric Hathbourne.
- Sir Eric, du har haft fullt upp... - Nej, inte sir Eric. Inte än.
Du är en upptagen man och vi är glada att du är här ikväll.
Tack, jag är glad att vara här.
- Det har varit en jobbig tid. - Du rollsätter "Navajo Frontier II".
- Och så har du dubbats till riddare. - Ja, det var helt oväntat.
En fullständig överraskning.
Jag blev helt tagen, faktiskt.
Du är ofta väldigt omdebatterad. Frodas du av det kontroversiella.
Ja, det är en bra beskrivning. Jag gillar att skaka om i grytan.
- Utmana dödläget. - Ja, precis.
När du ser tillbaka på karriären,
tycker du att du gick för långt nån gång?
Nej.
Självklart tycker jag inte det. Jag har inte gått för långt.
Det finns inga gränser när man utforskar den mänskliga själen.
Låt mig citera den. Under din karriär
tvingades du nån gång att göra nåt olagligt?
Absolut inte. Nej. Jag vet vart du vill komma med här.
Veronica Ghent var 13 när hon spelade i "Navajo Frontier".
Ja visst, absolut. Hon var bara...
Jag menar...
- Jag gjorde henne till nåt. - Er relation har ansetts...
Kom inte med några antaganden. Det var en helt annan tid.
Det jag menar är... Vi stod väldigt nära varandra.
Det var ett speciellt band mellan oss.
Ett speciellt band?
Det kommer att plåga dig.
Nica?
Är du okej?
Åh, herregud.
Det var det här jag hade hoppats på.
Kära dam...
Vägled oss genom din process.
Det är inte så mycket av en process, utan mer...
instinkt.
- Vad betyder orden? - Ingen aning.
Gaeliska - Iníon. På skotska betyder det dotter.
- Har du barn? - Jag hatar barn.
Kanon, kanon, kanon. Det här skapar väldigt livliga diskussioner.
TYSTA TROTSIGA KVINNOR
utforskar varandras energier.
Varför är det så många fallosreferenser?
- Vad? - Det betyder penis.
Focault skrev att den manliga blicken varken är transparant eller neutral.
- Utan ett sätt att demonstrera sin makt. - Tusen år av patriarkat styr vad vi ser.
- Nu börjas det igen. - Är det nåt du vill säga?
Patriarkatet... Ett krig bestående hysteriska kvinnor
som biter den hand som föder dem.
Åh, herregud!
- Gör det ont? - Det är väl för fan klart att det gör ont.
- Min hand brinner ju! - Jag hämtar min medicinväska.
Vi måste hålla oss förskräckligt lugna.
Han måste haft lacknafta på ärmen.
Bondkvinnan sa att det fanns litervis i bilen.
- Jag tror hon är kvinna. - Vad letar du efter?
- Nån alkoholhaltig dryck. - Det rekommenderas inte.
Desi, tror du att man kunde överleva i det här skitlivet
genom att följa rekommendationer? Där har du helt fel.
Man måste slipa sina klor.
De svinen gör allt för att få ner dig på mattan.
Kom igen. Nu tar vi ditt blodtryck.
Får jag?
Märkligt... hur attraktivt det androgyna är när man är ung...
och så motbjudande när man är gammal.
Har du märkt att vinden här låter som viskningar?
Ja... det gör den faktiskt.
- Den här platsen är vacker. - Mörk, dock.
- Även dagsljuset är mörkt. - Nej, inte mörkt.
Dreich.
Jag gillar det.
- Du kanske skulle stanna. - Det känns som jag får en andra chans.
- Tror du att det är möjligt? - Självklart.
Du kommer att bli bättre.
Tänk dig det.
Att kunna älska utan att ha vålnader i sängen.
Se sig i spegeln och känna hopp.
Rena sig själv från alla djävlar.
När min mamma dog...
tänkte jag att jag skulle glömma minnesbortfallen...
sjukhusvistelserna...
skrikandet, sammanbrotten.
Låtsas att det inte var på riktigt.
Låtsas att jag var älskad.
Jag har försökt det.
Fungerade det för dig?
- Vad är det med dina ögon? - Jag mår bra.
Är det okej att jag går till byns pub och använder deras WiFi?
Jag går och lägger mig tidigt.
- Jag blir inte sen. - Bli så sen du vill.
Du hittade hit, va?
Vad vill du ha? Jag antar att du är en GT-tjej.
Du är söt när du ler. Vet du det?
- Tack. - Då blir det gin och tonic.
Tom, kan jag få en gin och tonic och en öl?
Tack. Jag betalar nästa gång.
- Varsågod. - Tack.
Honan har hållit ut så länge...
- Vill du ha en till? - Nej, jag måste gå.
- Redan? - Jag måste jobba.
- Trevligt att träffas. - Detsamma.
Vänta!
- Kan du inte stanna? - Varför det?
Det är disco ikväll.
De växer bara här.
Det är väldigt speciell torv. Du borde prova.
Kom igen.
Botten upp!
Visst är det bra?
Vidrigt.
Var försiktig.
Är du okej?
Ingen fara. Det är häxfjädrar.
Sot, från när man eldar kol.
Jag mår inget vidare.
Ursäkta mig.
Kom hit.
- Gå inte. - Jag mår illa.
- Följ efter mig. - Jag kan vägen.
Vänta.
Var inte sån... Kom hit.
- Ge mig en kyss. - Du gör mig illa.
- Du är vacker när du är arg. - Sluta, sa jag!
Jävla subba!
Vem fan var det?
Desi!
Hjälp! Hjälp!
Mrs Ghent?
Veronica! Vad gör du utomhus? Har du sovit ute?
Smärtan är borta.
Jag känner mig annorlunda. Som det är nåt i marken.
Jag har också märkliga drömmar.
Jag minns inte ens när jag kom hem i går kväll. Det är som...
jag tappar kontakten med verkligheten.
Vi går in.
Hur mår du?
Låt mig ta med dig till en läkare... Snälla.
- Vi måste härifrån. - Desi, jag vill stanna.
- Sätt dig här ett ögonblick. - Vad?
- Vad gör du? - Det är till dig.
- Varför då? - Jag vet inte.
Det är en ritual bland människor att ge varandra saker.
Ett ömhetsbevis.
Jag kan inte ta emot det... Det var din mammas.
Låt mig sätta på dig det.
Nu måste du gå.
- Ursäkta? - Du kan inte komma tillbaka. Gå nu.
Gå, sa jag. Jag ber dig.
Hej! Vänta!
Hej! Kan jag få skjuts till stationen?
Jag kör dig fram till Foot of the Brae.
Gårdens bil står alltid där. Nycklarna finns därinne.
Idag firar vi Ullachaidhean. Häxbränningen.
Förnuftets seger mot det demoniska.
Mot den onda Lilith.
- Hur kunde man tillåta det? - Det gjorde vi alla.
Nica?
Jävla subba.
Hallå?
Finns det nån här?
Nej, för i helvete! Jösses.
Herregud.
- Vad vill du? - Vilken natt. Minns du den?
- Du är en sjuk kvinna, Nica. - Jag är sjuk.
Ingen är bättre lämpad att veta varför.
Jag ville dig bara gott. Du ändrade allt efteråt.
Vet du vad jag vill?
Jag vill veta sanningen.
- Jag vill tvätta bort dig. - Vad...?
Förlåt mig. Okej, förlåt mig.
Du var alltid en sån speciell flicka.
Min speciella flicka.
Jag litade på dig, ska du veta.
Du visste precis vad du gjorde, din otacksamma subba.
Åh, fy fan.
Nej!
Veronica!
Kom igen, vakna!
Kom igen!
Kom igen, kom igen, kom igen!
Kom igen!
Vad är verkligheten?
Var är den?
Kanske är det bara... en längtan.
Jag är glad.
Ursäkta?
Glad... Glad att du kom tillbaka.
Eric Hathbourne har begått självmord
I tumultet kring sitt beteende har han tigit sitt liv.
Undertexter: Mats Wennberg www.firstlightmedia.com