Poručíku Carapaxi, řekněte mi, že jste našli skaraba.
Teď do ní řežou.
To je úžasné.
Co jsme ji před 14 dny našli, musejí pracovat v jednom kuse.
Dobře. Je třeba to utajit, dokud ho neukážeme radě.
Slečno Kordová...? Pardon.
Doktor Sanchez. Zdravím.
- Tak se nejmenuju. - Jak dlouho to podle vás potrvá?
Střed dosáhneme před rozedněním.
Tak na své lidi přitlačte.
Nechci už čekat ani vteřinu.
Měla jste předem zavolat.
Možná je to klamný cíl.
Bude tam.
Cítím to.
ARCHEOLOG DAN GARRETT
UČINIL NOVÝ OBJEV
GARRETTŮV VÝZKUM FINANCUJE TED KORD
NOVÝ HRDINA
"BLUE BEETLE" ZACHRÁNIL MĚSTO
TED KORD SE ZAMĚŘÍ NA ČISTÉ TECHNOLOGIE
TED KORD SE POHŘEŠUJE
VICTORIE KORDOVÁ: NOVÁ ŘEDITELKA
OMAC (JEDNOČLENNÝ ARMÁDNÍ SBOR)
KOULE NALEZENA
MÍSTO VYKOPÁVEK–10
KORDOVÁ SE VRACÍ K VOJENSKÉMU PROJEKTU
VÍTÁ VÁS PALMERA CITY
Tak jdeme na to.
NEJNIŽŠÍ KORPORÁTNÍ DAŇ V AMERICE
Prosím vás, pane, jak vypadám?
Jako že máš šestimístnej dluh.
Dobrá.
Vidíte už ho někdo?
Víte co, zatím nic neřekneme.
Ať si to užijeme. Než se to dozví.
Já mu to řeknu.
Zbláznila ses?
No a co? Proč ne?
Od tebe
i dobrá zpráva zní jako špatná.
A tahle je dost špatná.
Umím být radostná.
Starej se o balonek.
Snad to zvládnu.
Co zvládneš?
Hele...! Absolvent je tu!
- Jaký byl let? - Dobrý.
- Nemáš hlad? - No jasně.
Na. Nic víc neměli.
JE TO KLUK
- Vítej zpátky, brácho. - Děkuju.
Jsem na tebe moc hrdá!
Konečně spolu!
Teď se obejmeme!
Kde je strejda Rudy?
HLAVU VZHŮRU! REYES MOTORS
Vítej zpátky, pinche študentíku.
Ahoj! Vystup a pojď mě obejmout.
Ne. Velkej bratr nás sleduje.
- Jsou tu kamery. Rozpoznávání obličejů. - Jasně.
Tělesný skenery.
Jo, celý natěšený, aby tě dopadli.
Vidíš? Právě za takový řeči
nás můžou zašít.
Odkud to máš?
Koupila jsem mu to.
Kluk? Víme, že je kluk. Bude v tom štěnice.
Co děláš?
Ty bláho! Po tom se mi stýskalo.
Je fajn, že se některý věci nemění.
Naši ti chtějí něco říct.
- Milagro. - Co?
Tacos už měl, teď ať se dozví pravdu.
Pravdu? Jakou?
- My... - My...
Přijdeme o dům.
Cože?
Vidíte? Moc ho to nezdrblo.
Ne, přijdeme o dům? Jak jako?
Domácí ztrojnásobil nájem.
Do tří měsíců máme zaplatit, nebo se vystěhovat.
Omlouvám se, flaquito.
Ne. Mami, neomlouvej se. Ty za to nemůžeš.
Prostě budeme muset v dílně máknout, ne?
Autodílnu už nemáme.
- Jak to? - Můžeš poděkovat Kordu.
- Brácho. - Už to nešlo utáhnout.
Zvlášť, co měl tvůj otec...
Co... měl...
- Co... - Táta měl infarkt.
Cože?
Jsem v pořádku!
Jen ucpaný potrubí,
ale teď už jsem v pohodě.
Aspoň že jídlo je stejný. Ne, cabezón?
Proč jste mi to neřekli?
Tolik jsi dřel, mi amor.
Nechtěli jsme tě při studiu rozptylovat.
Mami, mohl jsem něco udělat.
Mohl jsem se vrátit. Být tady. Mohl jsem...
Hlavu vzhůru, Jaime.
Vyřešili jsme to. Jako vždycky.
Máme být za co vděční. Podívej...
Oslavujeme, že první Reyes
odpromoval na vysoké!
Jo. A poslední!
Ano, protože sis nepodala přihlášku.
Abych se nadosmrti zadlužila?
Děkuju, nechci.
Co? 25 procent?
Mi amor, tihle lidi si nic nevydělají.
Jsme na mizině.
Peníze řešme až zítra.
GRINGO, JDI DOMŮ VÍTAJÍ VÁS EDGE KEYS
KULKY PALMERA CITY
NOVÝ PROVOZOVATEL
Vzpomínáš, jak nás tu máma učila salsu?
Vždycky's byla lepší.
Já vím. Myslím, že tančit salsu neumíš dodnes.
Mám obě nohy levý. S tím nic nenadělám.
Jo.
Vzpomínáš na svý 21. narozeniny?
Pamatuju si tu první půlku.
Nemůžu uvěřit, že o to tady přijdeme.
Bylo to těžký.
Jo, už odsud neodjedu.
A co doktorát?
To rodině nepomůže.
Nemůžu nás ještě víc zadlužit.
Hlavu vzhůru, brácho.
Ty se ze všeho vždycky vyhrabeš.
Jseš "Jaime".
Děkuju, ale...
Takhle se to stát nemělo, Mili.
Co se mělo stát?
Měl jsem se odsud dostat.
Měl jsem odsud dostat nás všechny.
Díky, brácho, ale já mám Keys ráda.
- Víš, jak jsem to myslel. - Jo.
Nevadí ti, že oni mluví o pokroku a o všem,
a my tu musíme sedět a bejt švorc?
Jsi Mexičan v Edge Keys, carnal.
Pro nás ten pokrok není.
Chudý jdou sem a bohatý zas tam,
dokud bohatý nebudou chtít sem a nevyrazí nás.
Nám patřilo to za kolejema a oni to teď chtějí taky.
Mám ale přece titul, ne?
To musí něco znamenat.
Dostanu práci.
Ne jen tak nějakou, prvotřídní.
Vydělám peníze a zachráníme to tu.
Nedívej se na mě tak. Mili, říkám ti,
že do pěti let budeme ve vatě.
Tohle bude jeden z našich domů.
Budeme mít velký dům na vodě,
všude mramor, nekonečný bazén.
Jo, uvidíš, Mili.
Uvidíš.
Prosím vás, pane Reyesi?
Už jste tu žvýkačku seškrábal?
To je kravina.
Aha. "Dík, Milagro, žes mi tu práci sehnala."
Nemůžu za to, že se ti budoucnost nevyvedla, jaks chtěl.
Jak mám získat praxi, když mě nikdo nezaměstná?
Problém bude asi v tobě.
Vážně?
Co? Díky mně jsme zaměstnaný, troubo!
Ano, konečně jsme ho našli.
Doktor Sanchez ho teď testuje.
Až ten kód budeme mít, přejdeme do fáze prototypu.
Podívej.
Ano...
To je Victoria Kordová.
Jak si vykračuje.
Je sexy... taková jako Cruella Kardashianová.
- Pozdravím. - Ne...
Dobré odpoledne, paní.
Jestli chcete, mohli bychom.
Je to průlom, o nějž jsme usilovali, generále.
Pro tyhle lidi jsme neviditelný.
Taková naše superschopnost.
Tak jo. Zpátky do práce.
Souhlasím. Je to ztráta času, ale, generále, říkám vám,
že to, co vám zítra večer ukážu, vás ohromí.
Ano. Taky se těším.
Na shledanou.
Teto Vicki.
Jennifer, co ty tu děláš? Nevěděla jsem, že přijdeš.
Carapaxi, to je Tedova dcera. Má oblíbená neteř Jennifer.
Čemu vděčím za to nečekané potěšení?
Svět se změnil.
Před Kord Industries stojí náročný úkol:
Zabezpečit naše tuzemská i zahraniční aktiva,
od dolů na promethium v Guatemale
až po naše developerské projekty zde v Palmera City.
Představujeme budoucnost soukromého zajišťování bezpečnosti:
OMAC, jednočlenný armádní sbor.
Kam jdeme?
Musím se vykadit. Potřebuju, abys hlídal.
Záchody pro personál jsou venku.
Jo, a já si zasloužím luxusní vysrání.
Hlídej mi.
Já...
Revoluční symbiotechnologie od Kordu
se OMAC napojí přímo na lidský mozek
a vytvoří samostatnou bojovou jednotku,
která jedinému vojáku umožní využít sílu legií.
OMAC zajišťuje bezpečnost, na niž se Kord může spolehnout.
Budoucnost, již můžeme ovládat.
OMAC.
Funguje celkem dobře, nemyslíš?
Ten projekt se už před lety ukončil.
Pročs ho znovu spustila?
Jennifer, OMAC je budoucností této firmy.
Měla bys být nadšená.
Ne... Vážně chci vědět, co je na ostrově Pago?
To podléhá utajení.
Je to tajné.
Utajení ale nepodléhá to, co proběhne na tom večírku.
Bude to zajímavý večírek se zajímavými lidmi,
takže jestli chceš, přijď s někým a bavte se.
Tak zatím.
Vím, co děláš, Vicki.
My už zbraně nevyrábíme.
"My?"
Kdo, "my"?
Ty pro firmu nejsi k ničemu. Jsi vícenáklad.
Spratek na tatínkově křesle v radě,
co si za firemní peníze lítá po světě
- a dělá "dobročinnou práci". - Táta by nikdy...
Tvůj otec dostal firmu, kterou jsem vybudovala já. Mou firmu.
Kterou pak málem položil
svými přiblblými vynálezy a neuváženým řízením.
A víš, co udělal po tom všem?
Zmizel, a já to musela dávat dohromady.
Tvůj otec tuhle firmu opustil.
A opustil tebe.
Já ti to nedovolím.
Nestav se mi do cesty, Jennifer.
Uhni.
Já se tě nebojím.
To bys možná měla.
Chtěla, abyste uhnula.
To byla paráda!
A sakra.
A ty jsi kdo, fešáku?
Jaime Reyes.
Asi je načase najít si jinou práci, Jaime Reyesi.
- Já... - Ty taky, toaletářko. Jdi.
Díky.
Kde je to auto?
Za 47 minut.
Jsi v pořádku? To bylo...
Cením si té dvornosti, ale umím se o sebe postarat sama.
Jasně. Ale jako, to je blbka, co?
Je Kordová. To jsou samí blbci.
Jenny Kordová.
Nejsme všichni blbci.
Očividně. Jo.
Hele, mě... mě to vážně moc mrzí.
To nic.
Dej mi mobil. Dám ti svý číslo.
Dobře. Jo.
- Přijď zítra do Kord Tower. - Dobře.
Možná ti seženu místo někde jinde ve firmě.
Jo. Ty jo. To by bylo skvělý.
Budu dělat cokoliv. Vážně.
Cokoliv?
Víš, že má titul?
- Bakaláře z práv. - Já... jo.
Sháníte právníky?
Tak jo.
- Napiš mi. - Dobře.
Těšilo mě, Jaime Reyesi.
Mě taky těšilo,
Jenny Kordová.
Myslím, že na tebe letí.
Co? Ne.
Ahoj.
- Myslíš? - Jo. Jo.
Jen zahlídla tu tvou mexickou prdelku,
to hrdinský chování, a už v tom lítala.
Víš co?
Třeba tě vytáhne z bídy jak v María z předměstí.
Dobře.
Akorát ten bílej boháč bude ona a ty budeš María!
Jo. Dobře.
Ahoj, Jenny! Tady Jaime Reyes, píšu kvůli té nabídce.
Nashle zítra.
Ty piješ?
- Jen jedno. - Dobře.
Mamince to neříkej.
Nemůžeš spát?
Ne.
Taky se mi nechce.
Ty opuncie jsem sázel s babičkou, když jsi byl malý.
Podívej na ně teď.
Jako ty a Mili, vyrostly a zkrásněly.
Jsi v pořádku?
Jo.
Promiň, tati, jen mi teď všechno přijde nedosažitelný...
Asi jsem vás zklamal.
Jsme na cestě, Jaime.
Ten dům, opuncie, autodílna...
Všechno.
To jsou jen zastávky na té cestě.
Ale není to cíl.
A co je cíl?
Nevím.
Důležité je, že jsme na té cestě spolu.
Věci nevydrží.
La familia, ta je napořád.
Ta vydrží.
Netvař se tak smutně.
Každý má svůj účel.
Tys ten svůj ještě nenašel.
A jaký je tedy tvůj účel?
Taky ho pořád hledám.
Ale momentálně to je tohle.
Mluvit s tebou, tady.
Tak zase ráno.
Dobře.
...píšu kvůli té nabídce.
Nashle zítra.
Tak jo, Jaime, to dáš.
Bože...
Děkuju, tati.
Už můžete jet.
To bude dobrý, flaquito. Ty sem patříš.
Jo, cabezón. Vypadáš jak debil jako všichni ostatní tady.
Pojď sem!
Zapomněla jsem ti požehnat!
Dobře.
- Předveď se tam, brácho. - Jo.
Vem Molotovovův koktejl a vypal to!
Dobře! Dost!
A sežeň flek i mně!
Jaime...
Moc se ven nedostanou.
Jsem Victoria Kordová a toto je Kord Industries,
firma zaměřená na planetu a myslící na budoucnost.
S naší špičkovou technologií...
Dobrý den. Těší mě.
Zásilky jsou dole.
Ne... Jmenuju se Jaime.
Jdu za Jenny Kordovou.
Máš sjednanou schůzku, Jamie?
- Jsem Jaime, ale... - Co prosím?
Ano, mám schůzku.
Prý ať se stavím, tak určitě...
- Můžeš stát tam. - Dobře.
Nechceš se posadit, Jamie?
Dobře. Děkuju.
NEPOVOLANÝM VSTUP ZAKÁZÁN
PŘÍSTUP POVOLEN
Ona ho našla.
Jenny?
Tak jo...
Tak jo.
Jen ty a já.
Ne.
Ne...
Ne!
Ne...!
Uzavřete budovu.
Uzavřete budovu!
Jenny! Jenny.
Co?
Jenny!
Pardon.
Jenny Kordová! To jsem já, Jaime, ze včerejška.
- Promiň, spěchám. - To nevadí.
Říkalas, že se mi podíváš po práci,
a já bez ní nemůžu odejít, i když to zní dost...
Mohla by ses na chvíli zastavit?
Hele, Jaime, teď se to nehodí.
Tak si promluvme přes oběd.
Prosím...
Udržujte spojení.
-Říkals, že uděláš cokoliv? - Jo.
- V podstatě cokoliv. - Na.
- Střez to jak oko v hlavě. - Dobře.
Neotvírat to. Nesahat na to. Ani se na to nedívat!
Střežit jak oko v hlavě.
Jo, učíš se rychle.
- Jo. - Dobře. Tak běž!
- Dobře...! - Běž...!
Uzavřít východní vstup! Vy dva, se mnou!
Jdeme.
Hlídejte zvenku.
Šels nám sehnat práci a přinesl jsi hamburger?
To nebude burger.
Ty ses nedíval?
Říkala, ať to neotvírám. Já...
- Ona tu není. - Co?
Otevři to!
Tak dobře. Jen nakouknout.
Jste jak malý děcka.
Co to sakra je?
Vypadá to jako brouk, co?
Proč ho schovávala?
Nevím.
Je to zklamání.
Největší klíště na světě.
To vy jste to chtěli vidět.
Milagro. Moc dospělý, ale říkala neotvírat.
- Prosím, ne... - Ty to nemáš otvírat, brácho.
Přestaň...
- Je těžkej. - Tak jo...
To chce motor.
- Jdu pro vrtačku. - Počkat...!
Nechoď pro vrtačku. Co vyvádíš?
Nesnáším, když tohle děláš.
Ty jo.
To je nový tamagoči?
Jak se ti to podařilo?
Nevím.
Asi se mu líbím.
Co je?
Nelíbím se mu!
Jaime, máš ho na obličeji...!
Sundejte to!
Alberto!
Co je?
Kam se poděl...?
Snažím se ti pomoct, cabezón!
Myslím, že je ve mně.
Proboha! Je ve mně!
V tobě? Jak?
Vlezl mu do zadku!
Je posedlej!
Proboha.
Jaime!
Milagro!
Jaime!
Rudy, co se děje?
Hýbe se.
- Jaime? - Hýbe se.
Ne, ne...!
Kruci! Sakra.
To mě k smrti vyděsilo.
Jsi v pořádku, mijo?
Jaime.
Co to...?
Hostitel získán.
Kdo to řekl?
Spouštím konfiguraci systému.
Vy to neslyšíte?
Nedívat se do očí.
Analyzuji hostitele.
V hlavě mám nějaký hlas.
- Zdravím, Jaime. - Co se děje?
- Kontrola systému za tři... - Kontrola systému?
...dva, jedna.
Motory spuštěny.
To nic. To bude dobrý!
Co děláš?
- Co se děje? - Spuštěn protokol únikové rychlosti.
Kam to se mnou letíš?
Průlet vrstvami atmosféry.
- Už dost! - Upravuji tlak pro ochranu hostitele.
Panenko Maria, jsem ve vesmíru.
Já jsem ve vesmíru.
Co se sakra děje?
- To je náš dům? - Zkouška systémů opětovného vstupu.
Moment...! Ne...!
Ne, ne...!
Propána! Propána, já hořím!
Dost...! Proboha!
Leť, leť!
- Ne, ne... - Blíží se kontakt.
- Proboha, já umřu! - 300 metrů.
200 metrů.
100 metrů.
Kontrola brzdných systémů ukončena.
Díky Bohu, že už je po všem.
Teď mě můžeš vzít domů.
Letové systémy spuštěny.
Moment... Nespouštět!
Stůj...!
Poslouchej mě!
S někým si mě pleteš!
Přísahám! Já jsem nula!
Ale no tak!
Zkouška zrychlovacích systémů.
Moc rychle...!
Bacha...!
Co to bylo?
Nevím, co dělám!
Omlouvám se.
Dolaďuji letové řízení.
Bacha...!
Zvedej...!
Proč mi to děláš?
Hostitel reaguje přehnaně.
Přehnaně? Uneslas mě!
Jak je to dlouho, co jsme si to vzali?
Dvacet minut, myslím.
- A už tě to nakoplo? - Ne.
- Protože mě to nenakoplo. - Ne.
- Tebe to nakoplo? - Ne.
Mý záda!
Přistávací systémy dokončeny.
- Jste v cajku? - Co mý auto?
Jsi pojištěnej?
Mám velkej malér.
Blíží se ohrožení.
Co to je?
Cos to provedla?
Ochrana hostitele úspěšná.
Nic se vám nestalo?
Jen klid. Vysvětlím to.
Není se čeho bát.
Propána, bylo tam dítě! Já to nebyl, přísahám!
Bude to znít šíleně, ale neovládám...
Kontrola systémů dokončena.
Ale ne, už ne.
Teď mě to asi nakoplo.
Vysvětlím vám to znovu.
Technicky není pohřešovaný, ale je nezvěstný.
- Ale je také... - Posedlej!
Vybuchl na střeše. S raketami na zádech.
Nemáme ho jít hledat?
Zase mám čekat.
Zpáteční přistání úspěšné.
Tak nic. Už jsme ho našli.
Proč jsi nahý?
Neukazuj ty huevos, brácho.
Jako když byl malý.
Protože mu je zima!
Zakrej si koule, Jaime.
Jsem Jamie, ne Jaime.
Ale ne.
Co to děláte?
Jsi v pořádku?
Jaime. Je ti dobře, mijo?
Ne. To ne.
Jaime, poslyš,
- máš něco na... - Teď ne, Milagro.
- Jaime, vážně. - Teď ne, Milagro.
- Teď ne! - Máš něco...
Jaime, tu deku si nech, kdyžs ji měl na svým chorizu.
Co se děje?
Nemůžeš lítat.
Nemůžeš lítat. Lítá Superman.
Těm lidem v autobusu se nic nestalo.
Nejspíš se takový věci dějou pořád.
Jo, to by mi neudělala.
Jo, jasně. Dobře.
Já mu to chtěla říct.
Musím najít Jenny Kordovou.
Ta bude vědět, jak to sundat.
Kde mám boty?
No tak, kde mám... boty.
Čtyřiaosmdesátky ne!
Ty byly moje oblíbený.
Tak dobře...
Jaime, co se stalo? Kam ses poděl?
Já nevím, mami.
Myslím, že jsem rozpůlil autobus a pak...
- Cos rozpůlil? - ...odletěl na orbitu.
- Jak na orbitu? - Nevím, tati.
- Musím najít Jenny. - Volám policii.
Ne... Policii nevolej. Policii ne.
Pracujou pro Kord.
Co asi Kord udělá, až zjistí,
že nějakej mexickej kluk má v sobě takovou vojenskou technologii?
Strčej ho pod zámek.
A pak nám vymažou mysl, abysme to nikomu neřekli.
Ne že by vláda nebyla zvyklá zavírat Mexičany.
Ale tohle je scifárna. To je CIA.
- To je Oblast 51. - Rudy, konkrétně. Co to znamená?
Říkám, že vláda a Kord po tom půjdou,
a pak začnou chtít doklady.
A to včetně tebe, babi. A včetně tebe, Alberto.
Tak dobře. Asi budu muset jít sám.
Ani se nehni z domu.
Mami, je mi 22!
- A co když jí hrozí nebezpečí? - Jí hrozí?
- Jaime, prolítl jsi střechou. - Ty to nechápeš.
- Je do ní udělanej. - To teda.
Ne, nejsem.
-Šmíroval ji na instáči. - Kde mám...?
Je Brazilka, bydlí v Regent Tower.
A mimochodem je single.
Podle mě trochu samotářka. Jako...
Je single?
Já myslela, že na ni neletíš.
- Co děláš s mým mobilem? - Byl odemčenej.
Je to jak María Mercedes.
Jen ten bílej boháč je ona
a on nemá ani floka.
Jo, ta María.
Já říkala totéž. Ale María z předměstí.
Ještě lepší!
Říkám vám s hrdostí,
jsem Jaime z předměstí.
Rodné město opustil,
aby si něco vydělal.
- Slyšíš to, flaco? - Rudy!
Ne, ne...!
Jaime!
Ne...!
Vzal si Taco!
Neblbni!
Děsně to svědí.
Tak jo.
To snad ne.
Co to...
Moment, co?
Jenny?
Ty bláho.
Co to tu děláš?
- Jeď... Už tu budou. - Kdo?
Oni!
- Propána. Tak jo! - Jeď...!
Dobře... Pane Bože.
Povídám, jeď!
Mělas říct, že mají zbraně.
Bacha!
Rudy mě zabije.
Mý světla!
Ne! Mý zrcátka!
Co to sakra je?
Cos blbnul? ¡Cabezón!
Nedáte si vodu?
Moje korba!
Ne, děkuju. To je dobré.
Tak jo.
Cos to provedl s Tacem?
A to je Rudy.
Jmenuju se César.
Rudy jsem jen pro přátele.
- Já jsem Jenny. -"Já jsem Jenny." Ahoj, Jenny.
My víme, kdo jsi. Co děláš tady?
Chceš z našeho domu udělat jadernou elektrárnu?
Byl jsem jednou plavat tam, co máte tu firmu.
Varlata mám sedmkrát větší, než je normál.
Neměla bys teď drancovat kobalt
v nějaký rozvojový zemi, Jenny?
- Kdo to je? - Jo.
S dovolením.
Rudy! Co?
- Co to děláš? - Rudy!
Já myslel, že ten šmejd vyleze.
- Vyleze? - Ty jo.
- O čem to mluví? - O tomhle.
Já zapomněla, jak to vypadá.
Fuj! Zakryj to!
Skoro to není vidět.
Viděl jsem horší.
- Kde? - To nechtěj vědět.
A co je ten krám zač?
Říká se mu skarab.
Táta ho dostal, když jsem byla malá.
Je to taková zbraň ke zničení světa.
To je prima.
- Zbraň? - Co říkala?
Cože?
A tos věděla, co se bráchovi stane,
kdyžs mu tu svět ničící věc strčila?
Ne, já netušila, že se stane tohle.
Ale no tak.
Otec říkal, že ho neaktivuje jen tak někdo.
Musí si vás vybrat.
Takže si tě asi vybral.
Už žádný rande naslepo.
Jak ho přimět, aby si mě odebral?
Nevím. Ale musíme jednat rychle.
Teta nás zabije, jen aby ho zas získala.
Zabije nás?
Pardon, to jsem nechtěla.
To ona poslala ty vrahouny.
Vrahouny jako v Mexiku?
Mrzí mě, že jsem vás do toho zatáhla.
Netušila jsem, že se aktivuje.
Vážně. Nevěděla.
To se ti řekne.
Říkala, že to nevěděla.
Je Kordová. Ty jí fakt věříš?
Přijdeme na to. Jako vždycky.
Jsme přece Reyesovi.
Vypořádali jsme se s horšími věcmi.
Vypořádali?
Hlavu vzhůru. Dokážeme to.
Jo. Jo, tati.
Má pravdu.
Tak jak to ze mě dostaneme?
Než nám to udělá další díru do domu.
Přesně.
Je místo, kde se něco dozvíme.
Ale potřebujeme klíč.
A kde je ten klíč?
V budově Kordu.
A tam je nejspíš pohotovost, když jsem vzala skaraba.
A co tam bude? Laserovej zabezpečovací systém?
Nebo plošný zobrazování pohybu?
Fotonický emitory?
- Vážně ne... - Protože já dělám na něčem,
co by nám mohlo pomoct. Je to skoro hotový.
Jestli se mi podaří mechanická konstrukce.
Mám tě rád, mami.
Dejte mi pár hodin.
Když nám dodáte OMAC,
budete nejmocnější dodavatel zbraní na světě.
Když to podpoříte, říkejte si mi, jak chcete.
My o vlku...
Generále, to je poručík Carapax.
Pro vývoj toho prototypu byl klíčový
a já si ho osobně vybrala pro jeho odvahu
při antikomunistické protiteroristické akci v Guatemale.
Je ideálním příjemcem OMAC
a produktem Školy Amerik.
Těší mě, poručíku.
Nemůžu se dočkat, až to uvidím v akci.
Kdy to bude hotové?
Už je to hotové.
Jen to ještě dolaďujeme.
Máme problém.
Omluvte nás.
Dejte si doutník, dělali je praví Kubánci.
Ztratila se vám? Jak?
Mí lidé viděli, že jí někdo pomáhá.
Chci zjistit, s kým teď spolupracuje.
Protože bez skaraba OMAC nedoděláme.
Dělám na tom. Skaraba získám zpět.
Tentokrát to vyřídím osobně.
To doufám, Carapaxi, protože jestli ne,
tvé veškeré oběti budou zbytečné.
Uvaž, jakým utrpením si tvoje tělo prošlo.
Vím dobře, co jste s ním udělala.
Co my jsme s ním udělali.
Ignacio, jsem na tvé straně.
Už si nepamatuješ, jaké to bylo, když jsem tě našla?
Jak moc jsi byl zmrzačený?
Jak zlomený?
Jen se tě snažím dát do pořádku.
Ano?
Dobře.
Musím se vrátit na večírek.
Jdi, a přines mi toho skaraba.
To je ono?
Říkám mu El Chapulín.
Proč?
Víš, když uděláš něco parádního,
můžeš tomu říkat, jak chceš.
Na buď užitečnej. Podrž to.
Určitě to funguje?
Děkuju. Ano.
Na rozdíl od šmejdů od Kordu, moje technologie maká.
Mohls jen říct ano.
Zmáčkneš ten žlutej vypínač, křepelko?
- Zmáčkni žlutej vypínač. - Vždyť jo.
Aspoň už tu korbu nemusím otvírat.
Píšu ti to na futro.
Tak ještě chvilku.
Trochu to...
- To je sexy. - Bezva.
Bezva. Takže to funguje.
Jo, funguje.
Nechám auťák běžet.
Jdeme.
No tohle. "Takže to funguje?"
Lidi!
Něco se děje.
Co to kruci je?
Pojďte se mnou a s mými malými kamarády a se všemi pobočkami Kordu...
Ten klíč je tady.
...po celém světě budovat lepší budoucnost.
Kordovskou budoucnost.
Tenkrát působila dost jinak.
Vicki a můj dědeček zakládali Kord Industries společně
a vybudovali tak vojenskou mocnost.
Když pak děda umřel,
Victoria myslela, že firma připadne jí.
Ale on všechno odkázal mýmu tátovi.
- To je dost... - Sexistický?
Jo.
Můj otec chtěl firmu zaměřit jiným směrem.
Victoria si umínila, že otcův odkaz vymaže.
Pomůžeš mi s tím?
Jo, promiň. Co potřebuješ?
- Jen to podrž. - Dobře.
Nějaký signál nám blokuje přenos.
Ruší nám to.
Poručíku Carapaxi, máme problém.
- To je ten klíč? - Jo.
- Tak jdeme. - Jdeme.
TEDWATCH PROTOTYP VYVINUL TED KORD
Proto nikoho nenechám řídit Taco!
Upřímně jsem si nemyslela, že bude Chapulín fungovat.
Jo, to je Rudy. Takovej mexickej doktor Brown.
Nekecej.
- Tak jo. - To je všechno?
- Jo. - Pane jo.
Bůhvíproč jsem si myslel, že to bude těžší.
A sakra.
Skaraba, dělej!
Co ten tu dělá?
Neměli bysme utéct? On nezpomaluje. Bacha...!
Propána. Jaks to udělal?
Netuším.
Je nasranej.
Co to sakra je?
OMAC.
Toho budeš litovat.
Bráním hostitele.
Propána. Rychle! Jdi najít Rudyho!
- Zaútočím na hrozbu. -Útočit? Ne!
A sakra!
Počkat...! Ne... počkat! Ne!
Pročs to dělala? Říkal jsem, ať neútočíš.
Mám k dispozici arzenál.
Ne! Žádný zbraně.
A navíc moje písnička!
- Césare! - Co?
- Co je, kde je cabezón? - Tamhle!
Hej! Klídek!
- Sakra! Jedeme...! - Jedeme...!
Já s ním promluvím.
Verbální komunikace je v bojovém scénáři nerozumná.
Hele! Podle mě je to jedno velký nedorozumění...
Já tě nechtěl praštit.
Na mou duši, nikdy bych...
Já tu věc neovládám.
Ne... nech si to vysvětlit!
No nic, neposlouchá.
Žádám o převzetí hostitele.
Jo! Cokoliv!
Sleduj a uč se, Jaime.
Kam jdeš?
No tak.
Co je?
Ty kráso. Mý ruce střílejí.
Ohrožení zneškodněno.
Na co ty meče?
Likviduji ohrožení.
Ne... Ty meče dej pryč.
Chceš použít jinou zbraň?
Ne. Nemusíme ho zabíjet.
Likviduji ohrožení.
Posloucháš mě vůbec?
Likviduji ohrožení.
Přestaň! Nejsem vrah.
Rozkaz přijat.
¡Cabezón!
Jaime!
Strejda Rudy.
Ne!
Do prdele!
Rudy!
Kam si myslíš, že jdeš?
Musíte odsud pryč!
Co blbne?
Co?
Hloupý kluku.
Myslíš, že mě přemůžeš?
Dopručují smrtící opatření.
Řekl jsem, že nejsem...
Pozor, otřes mozku hostitele.
Měls mě dorazit, kdyžs měl tu možnost.
On ho zabije.
Ne. Nezabije.
Drž se.
Prosím, neubližuj mý rodině.
Láska, kterou cítíš ke své rodině, tě oslabuje.
Césare! Co to děláš?
Hele, Kordová.
Až ti řeknu, zatáhneš za ruční brzdu, ale pořádně.
- Připravená? - To je šílený.
Tři, dva, jedna.
Teď!
Cabezón, mizíme odsud!
Je v pořádku? Jaime...!
Jenny! Prober se!
- Dobře. - Nedívat...!
Pardon...
To je dobrý, Rudy. Děkuju.
Mám tam triko, vem si ho. Vedle tebe.
Dobrý. Děkuju.
Ty jo...
Ten magor mě málem zabil.
Máš ten klíč?
- Prima. - Jo.
Dobře. Teď z tebe dostaneme toho skaraba.
Khaji-Da.
Skarab se jmenuje Khaji-Da.
Jak to víš?
K něčemu tam došlo.
Jako bych ho měl v hlavě. Je to šílený?
Dostáváš se do symbiózy.
- Cože? - Kam teď?
- Tím výjezdem. - Co? Držte se!
Ne...!
Umí v tomhle městě někdo řídit?
Nebudou tě tu hledat?
Od mých osmi let tu nikdo nebyl.
Jo, chápu. To má logiku.
Tvůj táta byl skarabama posedlej, co?
Kde to jsme?
Nekecej.
Moment.
Ted Kord byl Blue Beetle?
Ty jo!
Co je Blue Beetle?
Tos byl malej. Něco jako superhrdina z Palmery.
Jako Superman v Metropolisu nebo Flash v Central City.
Ale jen...
Nevím, asi ne tak dobrej.
Nemůžu uvěřit, že byl Blue Beetle.
Ale chápu to.
Excentrickej miliardář, génius.
Tvůj táta byl skvělej člověk. To jsem netušil.
Smíš mi říkat Césare či Rudy.
Říkej mi, jak chceš, je mi to fuk.
Jako to, že tohle všechno...
- Není ti něco? - Jsem v pohodě.
Cos to říkal?
Čím to, že to všechno není...
Hezčí? Míň směšný?
Ne. Chci říct...
Podívej na to. Je to jak Batmanovy věci,
ale jako kdyby měl ADHD nebo co.
Batman je fašista.
Ten Blue Beetle měl smysl pro humor.
Táta nikdy nedokázal odemknout skaraba.
Tak použil vlastní technologii a bojoval jako Blue Beetle.
Jestli je způsob, jak se ho zbavit, bude tady.
Tak se do toho nabouráme.
- Ty ale smrdíš. - Je to tvý tričko.
Pojď, nahoře bude nějaký tátovo oblečení.
Prima nápad. Tohle nějakej čas zabere.
Tedy...
Kdy tenhle den skončí?
Je všechno v pořádku?
Jo... Hned jsem venku.
Jo, asi... Asi mi to padne.
A je to pohodlný, takže...
Dobře.
To byla asi paráda vyrůstat na takovým místě, ne?
Upřímně, bylo... Byli jsme tu dost v osamění.
-Žili jste tu jen vy tři? - Jo.
To byl mámin poslední obraz.
Proč toho nechala?
Umřela, když mi bylo šest.
To ne...
- Omlouvám se. - To nic... To je dobrý.
Jaká byla?
Byla skvělá.
Změnila tátovi život.
To ona ho naučila, že svět se má chránit.
Pěkný.
Ale když máma umřela, cítil se fakt ztracený.
Byl tím skarabem posedlý a mizel na několik dnů.
Někdy týdnů.
A jednou...
odešel a...
už se nevrátil.
To mě mrzí, Jenny.
Ty máš vážně štěstí.
Tenhle dům je... plný věcí.
Váš dům je plný lásky.
Rodina.
Jo.
To je domov.
Omlouvám se. Moc se omlouvám.
Za co?
Už dlouho jsem o tom nemluvila.
Ale je to dobrej pocit, ne?
Děkuju.
Jo.
Jsi dobrý posluchač.
Podle mámy je to tím, že mám velký uši.
Našel jsem něco, co...
- Nic se nestalo. - Umřela jí máma.
Našel jsem něco, co byste měli vidět.
Bezva. To je skvělý. Jdeme.
Pěkný pyžamo, güey.
Tak jo.
Prošel jsem ty soubory.
Ted měl profesora, nějakýho Dana Garretta.
Skarab si toho Garretta vybral ještě před tebou, Jaime.
A Ted ho testoval, aby zjistil,
jak bude skarab reagovat na lidský tělo.
Jak ten skarab vleze někomu do zadku...
Nevlezl mi do zadku.
Dobře. Napojí se na mozek
a právě o to se u tebe snaží, napojit se ti na mozek.
Snaží se bejt s tebou jedno.
Proč?
To by ses měl zeptat sám. Ta věc má vlastní vůli.
Je schopná vnímat.
Proto si vybírá hostitele.
Proto někdy dělá to, co chceš, a někdy ne.
A kdo ho vyrobil? Může nám pomoct?
To nebylo vyrobený na Zemi.
- Není možný. - Je možný.
Je to vetřelec.
Termín "vetřelec" se mi nelíbí...
To máš fuk, Rudy. Pokračuj.
Co bylo s Tedovým profesorem? Jak ten ho dostal ven?
Radši si sedněte.
Nebo ne. Takže...
- K věci. - Mám dobrou a špatnou zprávu.
Dobrá je, že vím, jak ho dostat ven.
Bezva.
A ta špatná je, že musíš bejt mrtvej.
- Cože? - Mrtvej.
Jak jako, mrtvej?
Podívej, Jaime.
Spojuje se s každou buňkou tvýho těla.
Máš ho úplně omotanýho kolem mozku.
A nic na světě ho nedokáže odstranit.
Má svýho hostitele chránit. Zachovat ho naživu.
Takže ta věc ve mně bude navěky?
Ne, to není navěky.
Jenom dokud... dokud neumřeš.
To je celkem hustý.
V podstatě jsi superhrdina, cabrón.
To mě moc mrzí. Nemohla jsem vědět...
Tys nic netušila.
Jaký mám teď možnosti?
První možnost je nadosmrti zůstat androidem.
Nebo druhá možnost, vydat se vraždící miliardářský psychopatce.
Já chtěl jen práci.
- Klid. Možná je... - Jaký možná, Rudy?
To jsou jen špatný zprávy. Nijak se nám to nezlepšuje.
Nechápu, proč nemůžeš...
Bože.
To je fuk. Půjdu se projít.
Jaime, jen...
Já s ním promluvím. Asi vím, kam jde.
Cabezón, počkej.
Bože.
Tady je. Já věděl, že tě tu najdu.
Jako kočka, Jaime.
Promiň, že jsem na tebe řval. To jsem neměl, ale...
Neušlo mi, že je tvoje situace trošku výjimečná.
Jo, my...
My jsme odolný lidi.
Život nám dál bude dávat nečekaný rány,
ale když nás trefí, nás to posílí.
Vem si svýho tátu. Přivezl mě sem ze Sonory.
Bylo mi deset. Jemu myslím devatenáct.
Lidi si myslí, že přejít hranice je těžký.
Je to těžký, ale víš, co je těžší?
Těch příštích 20 let potom, to je la chinga.
Ale tvůj fotřík pracoval 16 hodin denně, dřel jak mezek.
Bral každou fušku, co se naskytla.
Nádeníka, sběrače nádobí, číšníka.
Byl mechanik, práce všeho druhu, myč nádobí.
A aby nás sem všechny dostal a udržel nás pospolu.
Ne proto, že to tak chtěl, ale musel.
Takhle to máme.
Vesmír ti seslal dar, Jaime.
A ty musíš přijít na to, co s ním.
Možná to má nějaký důvod.
Možná je načase, abychom měli svého hrdinu.
A ne jenom samou prudu.
Ale co já vím?
Já jsem jen promarněná naděje, co spí u bráchy v obýváku.
To neříkej.
Nejsi promarněná naděje.
Ty jsi borec! To přece víš.
- Já jsem borec. - Jo.
A... já tě mám rád.
Já tě mám taky rád, cabezón. Tak jo.
- Jo. - Kluci?
Slyšíte to?
To je Victoria.
Kam letí?
Domů.
Plýtváš vodou.
Vždycky za to můžu já.
Něco v nepořádku?
Lidi.
Za oknem asi někdo je.
Jaime Reyesi, vyjděte ven s rukama vzhůru.
Vzdejte se. Máme povoleno použít smrtící sílu.
Jdi od těch oken!
Dobře...
Poletím...
Jdeme na to.
Jo!
Jo, ani omylem.
Teď!
Žádný strachy. Nespěchej.
Díky, Jenny.
To musíš násilím.
Co zas...?
- Jseš génius. - Já vím. Co jsem řekl?
Ta věc mě má chránit, ne?
Nenechá mě umřít?
Ne... Když umřeš...
- Uvidíme. - Nezkoušel bych to.
- Ne... Jaime! - Počkej... Jaime.
Asi zas pojedeme Tacomou.
Jo.
Dům Reyesových obklíčen. Rodina je uvnitř.
Víte, co dělat.
Seberte je.
Zásahový tým vpřed.
Za mnou.
Jsme uvnitř.
Rozprostřít. Hned!
Čistý!
- Posviť sem. - Jistím tě zleva!
Zadní pokoj čistý!
Čistý!
Ruce na hlavu. Nehýbat.
- Dobře... - Nehýbat!
- Nechte mou rodinu! - Vstaň!
Jdeme! Vstávat...!
Ruce vzhůru! Hlídej si dvojku!
Slečno Kordová, tu rodinu jsme našli.
- Budou vycházet. - Vyveďte je. Dělejte.
Vytáhněte je ven!
Dělejte! Jde se, pojďte!
Pohyb...!
Jde se...!
Nevzpouzejte se!
Lehnout na zem. Na zem!
Na zem, hned! Dělejte!
Ten kluk tam není.
Najděte ho!
Je vevnitř?
Nic neříkejte.
Kde je?
Teď by se mi ten arzenál šikl.
Já myslela, že si neřekneš.
To jo!
Pěkný, Khaji.
Jste v pořádku?
- Jaime. - Promiň to zpoždění, mami.
Úchvatné.
Moment, co?
Nestřílejte. Nechci vám ublížit.
Palte!
Hergot!
Říkal jsem nestřílejte!
Pane jo. Jsem neprůstřelnej.
Uvidíme, co dokážeš.
Miřte na tu rodinu.
- Spusťte. - Oddělejte je.
Ochráním vás. Nebojte.
To bude dobrý.
Tak se předveď.
Eliminuji ohrožení.
Co? Ne, Khaji, žádný zabíjení.
Jo, to je lepší.
Utečte odsud.
Běžte!
Analyzuji úroveň ohrožení.
Tak do toho.
To jo!
K zemi!
- Tati! - Mili!
Jednu máme.
Schovejte se!
Zůstaňte ležet. Ani hnout.
Zůstaňte, kde jste.
- Ne! - Máme dalšího.
Tati!
Pojď k taťkovi.
Carapaxi, připravit drapák.
Tati, já se bojím.
Všechno bude dobrý.
- Jaime, tvoje rodina. - Zůstaň ležet!
Zvedni se!
Pojď, papi.
Mili, odveď tátu. Dělej!
- Dělej! - Dobře... Jdeme.
Připravit.
Mají zbraň. Doporučuji ústup.
Nikdy. Útočí na mou rodinu, musíme s tím skoncovat.
A...
Tati.
Tati, ne. Tati, co je?
Tati...!
Ne...! Tati!
Ne!
Ne...
- Tati! - Ne!
Teď!
Co se to děje?
- Symbiotické systémy... kritické. - Khaji, dělej něco!
Tati, ne!
Tati! ¡Apá!
Ne...
Ne.
Ne, Jaime.
Jaime, pozor!
Ty! Ty!
Co s náma chcete?
Co to děláte?
Sundej to ze mě, magore!
Mami!
- Mami! - Mili!
Alberto!
Alberto.
Pusťte mě!
- Khaji, dělej něco! - Mám ho. Jdeme.
- Rudy... - Hermano... prober se.
¡Apá!
Přijdu... přijdu pro vás.
Zavolej záchranku.
Ustupte!
Ustupte...!
Musíme Jaimemu pomoct.
Na sebelítost nemáme čas.
Musíme Jaimeho vysvobodit.
Jeho otec by to tak chtěl.
Poslyš...
Vím, jak ti je,
ale musíme být statečné.
Na pláč bude ještě čas.
Tenhle čas to není.
Nastavili jsme obě tváře.
Teď je čas bojovat.
Bábi má pravdu, Mili. Musíme jít zachránit Jaimeho.
Jak?
Ani nevíme, kam ho odvezli.
Já možná vím, kde je.
Prosím.
Pojďte se mnou.
Můžu pomoct.
Pozor, kam šlapete.
Tak jo.
Jdeme na to.
Milagro, pospěš. Jdeme.
Dobře...
Už jdu...
Tak, lidi.
Snad ta technologie Kordu funguje.
Moment.
Hele!
- Tak. - Vítej na Hmyzí lodi, Teddy.
- To je sexy. - Podívejme.
- To je hustý. - Trysky!
- Jedeme si pro něj. - Do toho.
Jenny.
Dobře.
Dobrý...
Jaký je plán, až tam dorazíme?
To vykydlíme až pak.
Takhle se to neříká... Bacha!
Amá, já lítám!
Po 15 letech všechno, co jsme udělali, každá naše oběť,
to vše vedlo k tomuto okamžiku.
Konečně bude skarabova síla patřit nám.
Skoro už to je.
Změníme svět, Carapaxi.
Jsi připraven?
Jsem připraven.
Po tom se budeš cítit líp.
Je to neprůstřelný?
Jestli máme zachránit Jaimeho, bude třeba víc než létající hmyz.
Chcete vidět tátovy hračky?
Moment, to je žvýkačka Bumprásk?
Ne... Není to to, co myslíš.
ŽVÝKAČKA BUMPRÁSK!
Je to jen zvláštní prototyp, co mi táta udělal, když jsem byla malá.
Tyhle věci fungujou?
Některé. Někdy.
Ty jo!
To je Hmyzí štít.
Zkus stisknout jiné tlačítko.
Víš co? Já si ji asi nechám.
Jak se to máme naučit ovládat?
Babi?
Jak ses to naučila tak bezvadně držet?
Ještě toho dost o babičce nevíte.
Sem Jaimeho odvezli.
Pago je karibský ostrov u kubánského pobřeží,
který Kord koupil od Batisty v 50. letech.
To místo je pevnost.
Tak jak se tam dostaneme?
Takovou pevnost jsem už vzala ztečí.
Cože to?
Jednou si povíme o babiččině revolucionářské minulosti.
O čem že?
Ukaž mi ten tunel.
Tak se tam dostaneme.
My odlákáme pozornost
a Mili s Jenny půjdou dovnitř,
rovnou do sklepení.
Jo, tady jsou generátory.
Můžeme je odpálit a vypnout elektriku.
Pak půjdete najít Jaimeho.
My s Rudym budeme jistit útěk.
Dotazy?
Kruci, bábi.
Kdo jste?
Co děláte?
Dostanete mě z toho, prosím?
Nějaký problém, Sanchezi?
Je mi líto.
Líto...? Co to vůbec znamená!
Řekněte jí, ať mě pustí!
To nic...
Jo. Poslouchej, hochu...
Skarab si tě vybral, to je pravda.
Ale nepatří ti. Patří mně.
Ale kdyžs ho teď aktivoval,
můžeme jeho kód přenést přímo do OMAC.
O čem to mluvíte?
Ne, slečno Kordová. Mohlo by ho to zabít.
Smůla.
Pro vyšší dobro je ale třeba přinášet oběti.
A tahle je tvá, Jaime Reyesi.
Udělej to, Sanchezi.
Při vší úctě opakuji, že nejsem Sanchez.
Hej...!
Dostaňte mě z toho!
Kruci.
Hmyz.
- Rudy. - Jo, vidím ho.
Letíš moc rychle!
Tak to risknem.
VZDUCHOVÉ BRZDY
Držte se...!
Dobrý...
Letí sem!
Připravte se na náraz!
Rychle...!
Na hradbu! Útok...
Rudy, dělej něco.
Rudy, musíme vyrazit...
BESTIÁLNÍ REŽIM
A jedeme!
Dobře...
Z cesty.
Pardon!
- Ani nejde se netrefit. - Tamhle...
Já na něj šlápl!
Dvacet bodů!
Aktivuju zastírací systém.
Aktivuji hmyzí pšouk.
Tumáte!
- Jo, tudy. - Dobře.
Hej! No tak.
Vím, že mě slyšíš.
Pusť mě!
U mě bude v bezpečí.
Spustit přenos.
A až to bude hotovo, toho kluka zabij.
Dostaňte mě odsud!
Ale z jeho spojení se skarabem se dozvíme...
Z jeho mrtvoly se dozvíme mnohem víc.
Pusťte mě! Ne...!
Milagro, tady, schovej se!
Ty kráso.
Teď už je to asi dobrý.
Co to...?
Victorio, ty mrcho pošahaná.
Co to sakra je?
Plně funkční systémy OMAC. Stačily by na vybudování celé armády.
Nevypadá to dobře.
Co se děje?
To stahování ze skaraba má velkou spotřebu energie.
Systémy mají výkyvy.
Co to znamená?
Ten přenos ho zabíjí.
Nemůže umřít před dokončením přenosu.
Klesá mu puls.
Tak to naprav!
Ahoj, flaco.
Tati.
Co se děje?
Co tady děláš?
Však víš.
Ne. Apá.
Všechno bude dobrý.
Milagro, tady.
Pomoz mi s tím.
Jaime.
Tvůj čas nenadešel.
Musíš se vrátit.
Pojď se mnou.
Prosím.
Nyní už všechno chápu.
Mým údělem bylo být tady s tebou.
V tuhle chvíli.
Pomůžu ti tam přejít.
Vesmír ví, že to jsi ty.
Já vím, že jsi to ty.
Ty to taky víš.
Tohle je tvůj účel.
Ten skarab si tě vybral záměrně.
Je načase, abys svůj úděl přijal, Jaime.
Jak to mám udělat bez tebe?
Já s tebou budu pořád.
Jak mám vědět, co dělat?
Všechny odpovědi jsou tady.
Mám tě rád, synu.
Já tě mám taky rád, papi.
Něco se děje.
Co?
Mozkové vlny se mu slaďují se skarabovou frekvencí.
Tady. Propojují se.
Potřebuju tě, Khaji!
Stávají se jedním.
Máme ten kód?
Přenos se dokončil. Ten kód je náš.
Funguje to!
Ale ne.
Běžte...!
Tak jo. Jdeme na to.
- Jdeme. - Jo.
Ne. Ne...
Sanchezi, zastav ho!
Do prdele.
Co?
Najdi svou rodinu a utečte z ostrova.
Moment... Rodinu?
- Rychle! - Jak jako, mou rodinu?
Běž!
Sanchezi, ty pitomče. Co to děláš?
Nejmenuju se Sanchez, pendeja!
Jsem José Francisco Morales Rivera de la Cruz!
Co to děláš?
Zastav ho, Carapaxi.
Jdi. Já to zvládnu.
Tak jo, Khaji, jdeme.
Dobře. Khaji, aktivuj se!
Restartuji.
Restartuješ? Děláš si srandu?
Propána. To ne...
- Běž... - No jo...
Milagro, počkej.
- Ne... - Co je...?
Ne... pozor! Pozor!
Jenny.
Jenny?
Jenny!
Konečně ji cítím.
Tenhle vzhled ti vážně sluší.
Tak jo.
Tak jo, Khaji. Dobře, Khaji-Da.
To dáš. To dokážeš.
No tak! Do toho...!
Stále restartuji.
No tak.
Ani hnout!
Zůstaň, kde jsi!
Dělej.
Nehýbat.
Sejměte ho.
Babi?
No tak.
Dobře.
Kde ses naučila takhle střílet?
To ti povím pak.
Oči na stopkách.
Pryč s imperialisty!
Teď můžeme jít.
Milagro!
Jennifer...
Tys to ale rozvrtala.
Jdeme. Zvedni se. Vstaň!
Jsi v pořádku?
Milagro.
Kde je?
Milagro a Jenny. Jsou tam.
To snad ne.
Musím se tam vrátit.
Jo. Co ten oblek?
Ten teď nefunguje. To zvládnu.
- Jaime. - Ano?
Dobře.
Jak že se ta chongo věc jmenuje?
Khaji-Da.
Jo.
Vím, že mě slyšíš, Khaji-Da.
Chci, abyste to pochopili oba společně.
Najdi svou sílu, mijito.
Použij tu bolest, kterou cítíme, a proměň ji v sílu.
Chci, aby ses tam vrátil
a nakopal jim prdel!
Jednu z nich jsem našel.
Hustý.
- Odhoďte zbraň. - Do háje.
Restart dokončen.
Táhněte od mojí sestry.
Jsem na suchu.
Můžeme, Khaji?
Tak jim nakopeme prdel.
Pojďte, jdeme na to.
Kdo první?
Dáš si?
Počkat...! Bacha!
Zaútočit na cíl.
Pojďte!
Ono jich tam je víc.
Popadněte ho!
Co je? Sundej je ze mě!
S radostí.
- Dík, Khaji. - De nada.
Stát!
Ještě jeden.
Pojď sem!
Pojď.
Bezva průplesk.
Kdes byl?
To si zasloužím.
Myslela jsem, že tě už neuvidím.
Já říkal, že nikam neodejdu.
- Ale odešels. - Ale za to jsem ne...
Rudy...!
Mili, jsi v pořádku. Já myslel, že jsem tě ztratil.
Ne... Hele.
Moment... Kde je Jenny?
Rozdělily jsme se. Nevím.
Tak ji musíme najít.
Najdeme ji dřív, než ti druzí...
Bacha!
Co to sakra bylo?
- Blíží se OMAC, Jaime. - A kruci.
Pusť!
Tak pojď na to, Khaji!
Dej mi třeba rakety.
Nasazuji blastery.
Teď mi dej meče.
Teď mi dej...
Opatrně, je silnější, než dřív.
Rozumím.
- Kudy? - Jdi ke Hmyzí lodi. Tamtudy.
- Ale kam jdeš ty? - Pro cabezóna. Jdi!
Kritické poškození křídla.
Jak ty mně, tak já tobě.
Tak jo, kolohnáte.
Ty si tu sílu nezasloužíš!
Víc bouchnout neumíš?
Potřebujeme něco jinýho, Khaji.
Zapojuji energetický reaktor.
To je ono!
Tak jo, smím prosit?
Teď mi dej meč.
Můžu si udělat zbraň, jakou chci?
Umím vytvořit, co tě jen napadne.
Jdeme na to.
Hezká volba.
Jdeme!
Home run!
Jo!
Na víc se nezmůžeš?
Nepřeceňujme se, Jaime.
Khaj, neboj. To dáme.
Je to trochu těžší, než jsem čekal.
Regenerativní systémy v kritickém stavu.
Co je, sakra?
Může tu být jen jeden z nás.
Khaji, udělej něco!
Copak? Nemůžeš dýchat?
Jaime, už tě nedokážu chránit.
Je mi líto.
Khaji... zůstaň se mnou.
Pořád jsi ustrašený chlapeček.
Říkal jsem ti,
že láska, kterou cítíš ke své rodině, tě oslabuje.
Hej!
Tumáš!
No tak! Pojď si pro mě.
Zadržím ho. Dělej!
Rudy.
A sakra.
Ne!
Rudy!
Khaji-Da!
Tvůj OMAC selhal.
Jennifer, netušíš, co to OMAC je.
Carapax je jenom prototyp.
Tohle je to jediné důležité. Skarabův kód.
S ním si můžu udělat tisíc Carapaxů.
To je vyvrcholení mé celoživotní práce.
Tohle je odkaz Kordu. To je náš odkaz.
Můj ne. O to se postarám.
Přidáš se k těm sockám z Edge Keys
proti vlastní rodině?
Ty "socky" toho o rodině znají víc, než kdy budeš znát ty.
Já to znám. Ne, já rodinu znám.
Znám to, jak mě má rodina přehlížela,
stejně jako ty teď,
protože jsi stejná jako tvůj trapný otec.
Který neměl odvahu udělat to, co je pro vyšší dobro nezbytné.
Chtěla bych, aby tu Ted teď byl, aby to viděl.
To já taky.
Ne! Ještě jsme neskončili!
Jaime, ohrožení odzbrojeno.
Přestáváš se ovládat.
Myslíš, že mě můžeš porazit?
Měls mě dorazit, kdyžs měl tu možnost!
OMAC neutralizován. Doporučuji stáhnout se.
Co děláš?
Nejsme zabijáci, Jaime. Nech ho jít.
A co táta?
A co Rudy?
Během přenosu jsem mu odblokovala vzpomínky.
Ukážu ti je.
Co když tu proceduru nepřežije?
Tak si pořídíme jiného.
Může ho to zabít.
To je třeba obětovat pro vyšší dobro.
Tato země se vypořádává s brutálním problémem,
s guerillami vyzbrojenými a podporovanými zpoza hranic Guatemaly.
Spojené státy hodlají prosadit obnovu demokracie
a řešit původní příčiny toho násilného povstání.
Víme o problémech, jimž Guatemala čelí.
Bezvadné. Pochytejte je.
Mami!
Ignacio!
Už to chápeš?
Hej! ¡Cabezón!
Pleteš se.
Právě láska k mojí rodině
je to, co mi dává sílu.
No tak, dej mi to. Dělej.
- Tohle? - Ano, to.
Ne!
Cos to udělala?
Ne...!
Jenny?
To je dobrý.
Carapaxi, zabij je.
Zabij je oba!
Postarej se o svou rodinu.
Jdi.
Dobře.
Co to děláš? Vždyť ti...
Dobře.
Ne.
Počkej, Jenny. Počkej.
Vrať se do Hmyzí lodi, doženu tě.
- Cože? - Slibuju.
Můžeme být partneři.
Napravím to. Napravím tebe.
Najdeme si jiného Sancheze.
Nezapomněls, co všechno jsem pro tebe udělala?
Teď už si vzpomínám na všechno.
Khaji, co dělá?
Vyčerpává energetický reaktor svého obleku.
Doporučuji ustoupit.
Ignacio.
Už je čas...
Co? Co?
Co, ne! Co to děláš?
Přestaň! Ne...!
Je čas jít domů.
Pro vyšší dobro je třeba přinášet oběti.
Ne! Prosím! Ne!
Ignacio, ne!
Doporučuji utéct.
Dobře. A sakra!
Milagro, zaber!
Rocío!
Dobrý?
Mili.
Cabezón.
Rudy?
Rudy!
- Jak? - Jo. To víš...
Plevel nikdy neuhyne.
Teď můžeme plakat.
Pro Kord Industries je to choulostivé.
A samozřejmě truchlíme nad ztrátou Victorie Kordové.
Ale hledím vpřed.
A jak jsem říkala, zbraně už vyrábět nebudeme.
Chtěla bych dostát odkazu svého otce.
Nejde o ničení, ale o budování lepší budoucnosti.
Nejde o to, co společnosti vzít, ale o to, co jí vrátit.
Co uděláme teď?
Hlavu vzhůru, Rudy, ne?
To překonáme, jako vždycky.
Hele! Jsou tu Reyesovi.
Lidi.
Přišli všichni.
Babi.
Teď můžeme začít přestavovat.
Kde, amá? Nemáme dům.
Rudy, máme tu na zahradě asi půl Edge Keys.
Jistě nám rádi pomůžou.
Sí, claro. Ovšem, že pomůžou.
Jo, na jak dlouho? Než nás Kord vyžene?
Toho bych se nebála.
Jenny...
Dík, žes přišla.
Je načase vrátit Edge Keys lidem, díky kterým je skvělé.
Jako by Reyesovi měli na Jenny Kordovou trochu vliv, ne?
Kord se od Edge Keys má hodně co učit.
Počínaje tebou, Rudy.
Navedls ji, aby to řekla?
Rudy, já ani náhodou.
Zní to, jako bys jí řekl, ať mi to poví.
A nebojte. Kord Industries vám váš dům opraví a vrátí.
S dovolením.
- Tu máte. - Děkuji.
- Na, Rudy. - Co je to?
Cítila jsem se provinile, tak jsem ti pořídila novou korbu.
Jak se ti líbí, křepeláku?
Je modrý. Trošku okatý, ne?
- Rudy. - Rudy. "Děkuju."
- Podumám o tom. - Jo, podívej se.
- Pojď mi pomoct. - To zdědím.
Už musím jít.
Jo.
Co kdybych tě doprovodil?
- Jo, jasně. - Tak jo.
Kdy tě zase uvidím?
Brzy. Doufám.
Kam máš namířeno?
Do tátova domu.
Chci se zas podívat na máminy obrazy.
Zapomněla jsem, jak jsou krásný.
Bezva...
Co kdybych tě svezl?
Jak?
Cítím nával krve do středních partií.
Přestaň!
Ne... Ty ne.
Co říká?
Nic.
Tak jo.
Drž se.
Tak jo.
Haló, haló?
Propána, ono to funguje. Dobře.
Vy, kdo jste spustili můj počítač, předejte vzkaz mé dceři Jenny.
Jenny Kordové.
Prosím, vyřiďte jí, že ji mám rád,
že mě to mrzí
a že je její táta naživu.
Ted Kord je naživu.
Překlad: Petr Zenkl
To je sexy.