Dešimties žiedų legenda pasakojama tūkstančius metų.
Istorija auga su kiekviena karta.
Bet visada jos centre - vienas vyras.
Kalba, jog žiedus jis rado krateryje ar pagrobė iš kapo.
Jie suteikė jam dievišką stiprybę
ir amžino gyvenimo dovaną.
Juos jis galėjo panaudoti gėriui.
Bet jis tetroško...
galios.
Savo kariauną jis pavadino "Dešimt žiedų".
Per šimtmečius jie išplito po visą pasaulį.
Jie judėjo nematomi...
Vykdė vyriausybinius perversmus...
Ir keitė istorijos eigą.
1996 m.
Tūkstantį metų jis siekė pinigų ir galios.
Bet jam kažko vis trūko.
Esi girdėjęs legendą apie Ta Lo?
Slaptą kaimą, kuriame gyvena mitinės būtybės ir senovės magija.
Kur kovos menų žmones moko dievai.
Aš noriu jį surasti.
Žinoma. Pasiųsiu žvalgą, kad ištirtų teritoriją
ir sužinotų daugiau informacijos.
Aš noriu ten vykti dabar.
Miškas...
juda.
Žemėje jam nebuvo likę neįveikiamų dalykų.
Todėl jis atvyko į mano namus.
Kur įėjimas į Ta Lo?
Mūsų kaime tu nesi laukiamas.
Nežinai, su kuo kalbi.
Man nesvarbu, kas tu toks.
Išeik, ir aš tau nieko nedarysiu.
Ir tai - viskas?
Taip aš susipažinau su tavo tėvu.
Niekada nemaniau, kad pamilsiu tokį žmogų.
Bet meilė užklumpa netikėtai.
Šang-Či,
apie žiedų legendą tau teks sužinoti daug daugiau,
bet kai užaugsi.
Jei tėčio žiedai buvo tokie galingi, kaip tu jį įveikei?
Ten, iš kur esu kilusi, jėgų mums teikia Didžioji saugotoja.
Pavergęs mūsų drakono širdį,
galėsi daryt stebuklus.
Ar tu vis dar moki tų dalykų?
Mano galios liko Ta Lo, su drakonu.
Užtat mainais gavau didesnį stebuklą.
Paimk.
Kai pasijusi pasiklydusiu,
jis padės tau rast kelią namo.
Prisiminsi?
ŠIE LAIKAI
Gerai.
EUKLIDO G. 1045, SAN FRANSISKAS IŠ MAKAU, KINIJA
Sveiki atvykę į Fermontą, pone...
Vairuosiu aš.
Ne, tu ne... Keite.
Ei, ateik čia.
Atiduok raktelį.
Atrakink.
O Dieve.
Lipk lauk.
Lipk į vidų!
Jei jai kas nutiks, prarasim darbą
ir visą gyvenimą neišlįsim iš skolų.
Liaukis. Šiai mašinai nieko nenutiks.
Aš - Azijos Džefas Gordonas.
Nežinau, kas jis.
Surinkęs daugiausiai pergalių NASCAR istorijoje.
Prašau, lipk iš mašinos.
Šonai,
pažįsti mane jau dešimt metų.
Juk žinai, kad nesu idiotė.
Lipk į vidų. Važiuosiu lėtai.
Keite, žiūrėk...
Iškart supratau, kad Keitė - vaikščiojanti bėda.
Daugeliui neįtikdavau tuo, kuo mes visi neįtinkam kitiems.
Plius, buvau ką tik atvykę į JAV, prastai kalbėjau angliškai.
Sykį ėjau pietauti,
kai iš kito koridoriaus galo dvigubai stambesnis tipas šūktelėjo:
"Sveikas, "Gangnam Style".
Aš jam atkirtau: "Aš - ne korėjietis, idiote."
Pasukdamas už kampo mačiau, kaip tas tipas nusimeta kuprinę,
ir jo veidas visas...
Ir vos jam užsimojus,
staiga atsiranda Keitė,
atsistoja tarp mūsų ir ima garsiai šaukti "Hotel California" žodžius.
Ką?
Sutrikdymo menas. Puikiai atbaido kvailius.
Taip susipažinome.
Tada išsitempiau jį į automobilių aikštelę...
Ir pasakė, kad pavogė to tipo mustango raktelį.
Smagiai prasilėkėm po rajoną.
Tavo žmona irgi buvo toje mašinoje.
Tiesa. Ir tu.
Ką?
Tik sėdėjau ant galinės sėdynės.
- Toje pačioje mašinoje. - Toje pačioje mašinoje.
Kodėl niekada apie tai nepasakojai?
Kol dar nebuvo advokatė, tavo mergina buvo gana pašėlusi.
Ir kas jai nutiko?
Suaugau.
Ką tai turėtų reikšti?
Taip, ką tai turėtų reikšti?
Kad ateina laikas liautis šėliojus ir pagalvot
apie viso savo potencialo panaudojimą.
Tu juokauji, Su.
Klausykite,
gyvename tokiame pasaulyje,
kur akimirksniu gali dingti pusė žmonijos.
Gyvenimas - trumpas ir gležnas.
Keite, tu su pagyrimu baigei Berklį, o dirbi parkavimo patarnautoja.
Šonas kalba gal keturiomis kalbomis.
Talentingesnių už jus nepažįstu.
Ir nesuprantu, kodėl jūs bijot imtis rimtų darbų.
Kalbi kaip mano mama. Tu ir...
rengiesi kaip ji.
Tavo drabužiai iš "Talbots"?
Mes nebėgame nuo brandos.
Jei dirbi mėgstamą darbą, ar tai reiškia, kad bėgi?
Kažkokia nesąmonė.
Manai, parkuot klientų automobilius lengva?
Siaubingi iššūkiai. Reikia ir su žmonėm bendrauti, ir vairuoti...
Pamėgink prisiparkuot lygiagrečiai bordiūrui.
Jau beveik vidurnaktis. Ryt anksti keltis.
Pasielkim atsakingai ir eikim miegoti.
Taip, galim pasielgt atsakingai.
Arba...
ŠALIES SVEIKATOS KARŠTA LINIJA
Labas rytas, ponia Čen.
Ji dar nesusiruošusi.
Užeik, išgerk kavos, kol lauksi.
Keite, Šonas atėjo.
Aš tuoj, mama.
Rihua, tau liepta padėti tėčiui parduotuvėje.
Negaliu dirbti tuščiu skrandžiu, kojas ima traukt mėšlungis.
Gal Šonas gali jam padėti, o tai kasdien dykai valgo.
Mielai padėčiau.
Ne, tai - Rihua pareiga, tegu dirba.
Močiute.
Ši vieta - senelio.
Atleiskit.
Šiemet Mirusiųjų dieną dovanosiu jam tai, ką jis labiausiai mėgo.
Manote, kad seneliui leis anapus neštis užkandžius ir cigaretes?
Ten viską gali neštis.
Anais metais ant jo kapo palikau viskio butelį.
Kitą rytą jo jau ten nebuvo.
Žinau, kad jums, jaunimui, tai atrodo kvaila.
Neatrodo kvaila, močiute.
Tik žinom, kad seneliui būtų smagiau, jei tu gyventum toliau ir mėgautumeisi.
"Gyvent toliau" - amerikiečių išradimas.
Tu - amerikietė, mama! Nepamiršk.
Šonai,
ar mano duktė šią savaitę ieškojo darbo?
Kad jai šis labai patinka.
Mums abiem patinka.
Senelis ne tam išvyko iš Hunano,
kad dirbtum mašinų parkuotoja.
Šia linksma nata ir bėgsim.
Atsiprašau, kad mano darbas jums nepatinka.
Ir kad vėlai grįžtu, nes mėgaujuosi gyvenimu.
Bet ateis diena, kai jūs manim didžiuositės.
Aš tavim didžiuojuosi, sese.
Parkuotis yra super sunku.
Ačiū, bro.
Išsilaikyk teises, ir galėsi dirbt svajonių darbą.
Eime, Šonai.
Kada jūs susituoksit?
Močiute, mes - tik draugai.
Tiek to. Eik.
Pažiūrėk į tą merginą.
Autobuse rašo mokslinį straipsnį.
Ir kas?
Mama norėjo, kad jai iš vaginos būtų išlindusi tokia duktė.
Nepykite ant jos.
Sveiki.
Atiduok tą pakabuką,
ir niekas nenukentės.
Tu jį pažįsti?
Apie ką čia šneki, vyruti?
Atstok nuo manęs!
Kas tau negerai, šikniau?
Nenoriu muštis.
Tai atiduok pakabuką!
Tu klysti!
Ar tau atrodo, kad jis moka kautis? Liaukis!
Tu - sveika?
Jo, visiems labukas. Čia - Klevas,
tiesiogiai iš miesto autobuso.
Paauglystėje truputį lankiau kovos menus,
todėl pamėginsiu jums pakomentuoti šią kovą.
Eina šikt.
Kas tu?
Tau pavyks, bro!
Atsiprašau.
Ne, ne!
Atleisk.
Ką tai reiškia?
Tikrai nori apie tai kalbėti dabar?
Autobuso vairuotojas atjungtas.
To man jau per daug.
Kaskart kai sėsdavau už autobuso vairo, mane apšaukdavo.
Pasitrauk!
Atidaryk duris, prašau!
Tuoj atplyš galas.
Kai duosiu ženklą, staigiai suk į dešinę.
Kokį ženklą?
Visi - į priekį!
Greičiau! Greičiau.
Sveiki. Sveiki.
Tu ir tavo sesuo nusipelnėte to, kas bus.
SUSTOKITE
Laikykitės!
O Dieve.
Dieve mano!
Atleiskit.
Mes - puiki komanda.
Šonai.
Paaiškink man, kas čia vyksta.
Kur ruošiesi? Kur?
- Į Makau. - Makau?
Tie tipai eis pas mano seserį, todėl turiu nusigauti pas ją pirmas.
Turi seserį?
Suprantu, kad tu sutrikusi. Paaiškinsiu grįžęs.
Ne.
Tai jau ne.
Nesąmonė!
Mes - draugai jau pusę gyvenimo.
Suprantu, kad yra dalykų, apie kuriuos norėjai tylėti.
Bet tave puolė tipas su sušikta mačete vietoj rankos,
perpjovęs autobusą, Šonai!
Kas tu, po velnių?
Prieš kelis mėnesius jį man atsiuntė sesuo.
Spėju, čia - jos adresas.
Tuos tipus siuntė mano tėvas.
Ką?
Jei jie ką nors padarys jai...
Atleisk, bet turiu skubėti.
Tiek to.
Paaiškinsi lėktuve.
Ką? Ne, Keite, negalima...
Paaiškinsi lėktuve, Šonai!
Mirus mamai,
tėtis ėmė mane mokyti.
Nuo aušros iki sutemų...
Buvau išmokytas visų būdų kaip užmušt žmogų.
Kai man suėjo 14-ika,
buvau pamiršęs beveik viską, kas buvo iki jos mirties.
Tada jis mane išsiuntė į pirmą užduotį.
Būčiau padaręs viską.
Jei būtų liepęs sudeginti pasaulį, būčiau paklausęs...
Jautiena ar vegetariškas?
Vištiena baigėsi, liko tik jautiena ir vegetariškas.
Tada vegetarišką.
Man - irgi.
- Gerai. - Ačiū.
Taigi...
Ir vegetariškas baigėsi.
Liko tik jautiena.
Jautiena. Juk neko kito nėra?
- Jums - jautieną? - Taip.
- Ir... - Jautieną.
Ir jautieną.
Du jautienos.
Ar įvykdei?
Žinojau, kad grįžt negaliu, todėl...
pabėgau.
Žinau, kad tau visko per daug.
Užjaučiu dėl mamos.
Taip pat gal turėčiau pasakyti, kad mano vardas - ne visai Šonas.
Ką?
O koks gi?
Šang-Či.
Šon-Či.
Ne. Šang-Či.
Šon-Či.
Šang.
- Šon. - Šang.
Šan.
Š-A-N-G. Šang.
Šang?
Taip.
Šang pakeitei į Šoną?
Taip, aš ne... Aha.
Ir stebiesi, kaip tave surado?
Man buvo vos 15-ika.
Kokia logika vadovavaisi? Juk slapsteisi.
- Viskas. - Tavo vardas Maiklas,
o tu pakeiti į Maiką.
Visai ne taip.
Kaip: "Sveiki, aš - Džina. Aš slapstausi. Naujas mano vardas - Džaina."
Negirdžiu. Atleisk.
Žinau, kad girdi mane.
Pasirašyk, kad įeitum.
Ieškau savo sesers Šiu Šaling.
Gal pažįsti ją?
Man ji nurodė šį adresą.
Aišku.
Mielas vyrukas.
Liftas atitinka visus saugumo reikalavimus.
Tikrai nenukris nuo pastato krašto...
Vyrukas iš autobuso!
Du milijonai peržiūrų per tris dienas, bro!
Eina sau.
O, ne.
O tu - vairuotoja!
Nelabai suprantu kinų kalbos.
Nieko tokio. Galiu ir taip.
Geras.
- Aš - Džon Džonas. - Džon Džonas.
Sveiki atvykę į Auksinių durklų klubą.
Tuoj paruošime tave kovai.
Pala. Ką?
Mūsų platformos veikia visame pasaulyje.
Kiekviena kova transliuojama juodajame internete.
Dabar tūkstančiai žiūrovų jau daro statymus.
Tai pametės tavo vardą į kitą lygį.
Čia kažkoks nesusipratimas.
Gražus spygliuotas veidas.
Ačiū!
Paprastai centrinį ringą reikia pelnyti, bet tu - žvaigždė.
Tau - be eilės.
Aš nesikausiu. Aišku?
Aš ieškau sesers, Šiu Šaling.
Nesu girdėjęs apie tokią.
Mes paskutinę minutę praradome kovotoją,
todėl tau atsirado laikas.
Kietai, Helen.
Ar jis kausis tame narve?
Ne, jie - tik žemo lygio kovotojams.
Tu kausiesi viršuje.
Man skaudėjo, Emili.
Nori, parodysiu, ką tai reiškia?
Vongas! Vongas!
Pirmyn, Vongai!
Visada statau už azijiečius.
Dieve mano.
Aš ten neisiu.
Aš tik...
Vėlu trauktis. Juk pasirašei.
- Ką? - Pasirašei kontraktą, pamiršai?
Tavo vardas jau paskelbtas.
Statymai pradėti.
- Rimtai? Kokia mūsų dalis? - Didžiulė.
Nesvarbu.
Svarbu.
Biče, tu įveikei penkis žudikus ir milžiną rumuną su durklu vietoj rankos
važiuojančiame autobuse.
O čia - tik vienas vyras.
Eik.
Visi gausim pinigų,
o tada aš tau padėsiu surasti, ko tu ten ieškai.
Liaukis. Tau pavyks.
- Tau pavyks. - Nesinervink.
Ačiū.
Kaip žandikaulis?
Gal pagaliau imsi valdyti smūgius, kaip mokėmės?
Man jis patinka.
Nusivilk marškinius.
Ponios ir ponai, šios kovos mes labai laukėme.
Neįtikėtina interneto sensacija
iš paties San Fransisko, JAV,
Vyrukas iš autobuso!
Kur tavo marškiniai?
Jo priešininkė -
bebaimė Makau žudikė
Šiu Šaling!
Sese.
Palauk!
Ką tu darai?
Suprantu, kad pyksti.
Bet gal gali mane išklausyti?
Nėra laiko.
Skaudžiai.
Gali liautis mane trankiusi?
Liaukis! Aš bandau tau padėti!
Tėvas tavęs ateina.
Aš su tavim nesikausiu.
Kuriems galams grįžai?
Kartais, kai mokausi judesių,
užsimerkiu
ir jaučiu ją.
Ar tu kada nors ją jauti?
Ne.
Žinau, ką turi padaryti.
Nežinau, ką jis tau liepė, bet mama...
Mama mirė.
Prašau, nepalik manęs čia.
Aš grįšiu po trijų dienų.
Šiu Šaling, tu - nuostabi!
Mes tave mylim, Šiu Šaling!
Vadovauji šiam centrui?
Aš - jo savininkė.
Iš kur gavai pinigų?
Statei prieš mane?
Ne.
Sveika, Šaling. Aš - Keitė.
Tu - nereali. Kiekvienas tavo judesys - eina sau!
Kietai koveisi.
Gražios kelnės.
Ačiū.
Ko tau reikia?
Dešimt žiedų užpuolė mus San Fransiske.
Mačiau video.
Jie paėmė mano pakabuką.
Ateis ir pas tave.
Nežinau, kam jam jie,
bet abu suprantam, kad tai - nieko gero.
Žinai, ką jis pasakė man prieš išeidamas?
"Grįšiu po trijų dienų."
Po trijų dienų nuėjau prie mamos šventyklos ir laukiau.
Trys dienos virto savaite,
savaitė virto mėnesiu, o mėnuo - šešeriais metais.
Tiek laiko prireikė, kad suprasčiau, kad man jo nereikia.
Aš pati sukūriau šią vietą.
Nereikėjo man tavęs tada, nereikia ir dabar.
Tai ko siuntei man atviruką?
Kokį atviruką?
Aš jo nesiunčiau.
Ar čia yra kitas išėjimas?
Šonai.
Ei! Atidaryk!
Ji išėjo.
Ką darom?
Eikš!
Tai jau ne. Eik sau! Aš pasuoju.
Jei nusigausim iki lifto, peršoksim į kitą aukštą.
Keite, išeities nėr. Paskubėk.
Vienas, du, trys.
Eik tiesiai iki lifto.
Tau pavyks.
Aš juos užlaikysiu. Tu eik.
Šonai!
Dieve mano!
Aš tuoj!
Šonai!
Laikykis.
Laikau tave.
Šonai!
Keite!
Palikai mus mirti!
Dabar žinai, koks tai jausmas.
Kam jam pakabukas...
Ar Amerikoj visai suskydai?
Pakabukas - pas jį!
Pasakiau savo vyrams, kad nudėti tavęs jiems nepavyks.
Džiaugiuosi, kad neklydau.
Pasiilgau tavęs, sūnau mano.
Grįžkim namo.
Mano sūnus grįžo.
Nuveskite merginas į jų kambarį.
Šią savaitę mačiau daug baisių dalykų,
bet tai - niekis palyginus su jūsų tėčiu.
Ar jis mus užmuš?
Tiesiog linksėk. Nekalbėk. Ir jis pamirš tave.
Aš tokiu būdu išgyvenau.
Jis visada su tavim taip elgėsi?
Tik po mamos mirties.
Sakė, kad negali žiūrėt į mane, nes primenu jam ją.
Man neleido mokytis kartu su berniukais.
Bet aš stebėjau juos ir mokiausi viską padaryt geriau nei jie.
Kada išvykai iš čia?
Pabėgau, kai man buvo 16-ika.
Supratusi, kad brolis nebegrįš.
Makau Įkūrei pogrindinį kovos centrą
būdama vos 16-ikos?
Tėtis neįsileido manęs į savo imperiją, tad nusprendžiau susikurti savo.
Nieko sau.
Šang-Či.
Pakaks.
Ar tobulini anglų kalbą?
Taip.
Privalai stiprinti ne tik kūną, bet ir protą.
Jei nori, kad vieną dieną jie taptų tavo,
turi man parodyti, jog esi pakankamai stiprus juos nešioti.
Kaip tu mane suradai?
Aš visada žinau, kur mano vaikai.
Leidau tau 10 metų gyvent savo gyvenimą, ir kas iš to?
Atėjo metas tau stot šalia manęs.
To nebus.
Amerikiete.
Ji vardu Keitė.
Koks tavo kiniškas vardas?
Reiven.
Vardai - šventi, Reiven.
Jie sieja mus ne tik su savimi, bet ir su protėviais.
Įdomi istorija.
Kažkada vienam teroristui iš Amerikos prireikė pabaisos,
kad paklupdytų jūsų šalį.
Todėl jis užgrobė Dešimt žiedų. Mano Dešimties žiedų organizaciją.
Tikrojo mano vardo jis nežinojo, todėl sugalvojo naują.
Ar žinai, kokį vardą jis pasirinko?
Mandarinas.
Pasirinko vaisiaus pavadinimą.
Ir tai suveikė.
Amerika išsigando.
Mažo apelsino.
Tiesa ta...
Gyvenime turėjau daug vardų.
Karalius karys, Ponas Chanas, pavojingiausias žmogus Žemėje.
Ilgą laiką tikėjau, kad man lemta būt tokiu.
Tačiau kai sutikau jų mamą,
viskas pasikeitė.
Ji man parodė tą dalį manęs, apie kurią nenutuokiau.
Pasijutau lyg būčiau pirmą sykį išvydęs pasaulį.
Ji paliko viską, kad būtume kartu.
Aš - irgi.
Žinai, kas ten?
Pasisveikink su savo sesute.
Po ilgų metų galiausiai radau tai,
dėl ko buvo verta senti.
Tikrasis mano vardas Venvu.
Juo mane vadino tik ji.
Jai mirus...
Ilgus metus negalėjau atsigauti.
Bet jau atsigavau.
Kai jūs, vaikai, pabėgot iš namų,
taip ilgėjausi jūsų mamos,
jog ėmiau giliai tyrinėti jos gimtąjį kaimą.
Legendinį Ta Lo.
Neradau slapto įėjimo į kaimą,
bet aptikau tai, ką jie slepia.
Jų kalnuose yra vartai.
Jūsų motina laukia mūsų ten.
Suprantu, tai sudėtinga suprast.
Nebūčiau patikėjęs ir pats, jei ji pati nebūtų man pasakiusi.
Ką čia šneki?
Sėdėjau čia,
giliai paniręs į knygas,
kai ji prakalbo man.
Ji, regis, iš tiesų buvo šiame kambary.
Jutau jos kvėpavimą, jos ranką ant savo nugaros.
Ji pasakė, kad jai reikia mano pagalbos.
Kokios?
Išgelbėt ją nuo jos žmonių.
Kai mudu pamilome vienas kitą, jūsų mama norėjo likti gyventi Ta Lo.
Ji paprašė leidimo kaimo vyresniųjų, bet jo negavo.
Jie pasakė, kad aš - nevertas.
Ji būtų likusi gyva. Mes gyventume kartu.
Tai - Ta Lo kaltė.
Už bausmę jie įkalino ją už tų vartų.
Negi nesupranti?
Ji mums pamėtėja užuominas.
Ji nori, kad mes ją rastume
ir susigrąžintume namo, kad ir vėl būtume viena šeima.
Tėti, mamos nebėra.
Ji nekalba su tavim iš anapus ir nepalikinėja jokių užuominų.
Tuomet kas čia?
Įėjimą į Ta Lo saugo judantis labirintas.
Bet miške yra kitas įėjimas, kuris atsiveria kartą metuose
Mirusiųjų dieną.
Kad įeitum, turi žinoti maršrutą ir tikslų atsivėrimo laiką.
Dabar aš tai žinau.
Po trijų dienų
mes išlaisvinsim mano žmoną iš kalėjimo, ir ji grįš namo.
Štai kodėl jūs čia.
Kad padėtumėte man ją susigrąžinti.
O jei jie neleis atverti tau vartų?
Mes sudeginsime jų kaimą.
Ką?
Juk negali su šiom nesąmonėm įsibraut į mamos kaimą.
Ar nesupranti, kaip beprotiškai...
Ei!
Kur mane vedate?
Kada liausitės apsimetinėję?
Užrakint juos.
Neliūdėk, brangusis.
Netrukus būsim kartu.
Aš, švelniai tariant, sutrikusi.
Pradžioje maniau, kad jūsų tėčiui
reikia psichoterapeuto,
bet paskui tas drakonas išvėmė stebuklingą vandens žemėlapį,
ir aš jau nieko nebesuprantu.
Ar apie jūsų mamos kaimą jis sakė tiesą?
Vaikystėje mama pasakodavo mums apie Ta Lo.
Kaimą, gyvavusį kitoje dimensijoje, pilną magiškų būtybių.
Maniau, tai - tiesiog pasaka.
Kas, jei tėtis teisus?
Kad mamą už vartų uždarė saviškiai?
Būta ir ne tokių beprotysčių.
Aš nežinau, kas čia vyksta,
bet jei nenusigausime į Ta Lo prieš jį,
jis visiškai sunaikins mūsų šeimą.
Mūsų šeima jau seniai sunaikinta.
Kas ten, po galais?
Eini to garso link?
"Beldimu prižadint Dankaną?
Jei tik gali.
Ką aš padariau..."
Sveikučiai.
Kurie dabar metai?
Kas jūs?
Trevoras. Slateris.
Aktorius iš Liverpulio.
Pala.
Jūs - gubernatoriaus vaikai?
Repetavau monologą vakarienei jūsų grįžimo proga.
Kur ji eina?
Kodėl jūs - čia?
Kadaise man pasiūlė teroristo vaidmenį.
Taip, lėkšta, paviršutiniška, sutinku.
Bet kai kišenės tuščios, suprantate?
Taigi, prodiuseris tikino, kad dirba BBC.
Ironiška, bet paaiškėjo, kad jis buvo tikras teroristas,
o aš įkūnijau ne personažą,
o jūsų tėvą ir, tenka pripažinti, gana nevykusiai.
Visi gavome ko nusipelnę.
Prodiuserį susprogdino Geležinis žmogus, o aš atsidūriau už grotų.
Tai man davė man naudos. Išsiblaiviau, iš naujo atradau pašaukimą.
Tada jus išlaisvino mano tėtis?
Taip.
Kad nužudytų jus.
Taip.
Bet jo vyrams ruošiant mane egzekucijai,
iš manęs ėmė veržtis Makbetas.
"Vėl beldžias? Beldimu prižadint Dankaną. Jei tik gali..."
Jiems patiko.
Nuo tada kas savaitę deklamuoju čia.
Vadinasi, tu - kaip juokdarys?
Galiu perskaityt ištrauką. "Dėde, dėde, dėde..."
Ačiū, Trevorai. Nereikia.
Mes ieškom...
Kas čia dabar?
Kas...
Kas tai?
Kur kas?
- Tai! Kas tai? - Šitas!
Jūs matote Morisą?
Morisą?
Ak, Morisai!
Jie mato tave! Tu - tikras!
O aš visąlaik maniau, kad jis - mano haliucinacija.
Kaip nuostabu.
Kur jo veidas?
Jam tai - jautri tema.
Tikrai?
Morisas sako, kad pažįsta tave.
Jis su tavim kalba?
Jei jis su manimi nekalbėtų, seniai būčiau išprotėjęs.
Iš kur jis mane pažįsta?
Sako, kad augo su tavo mama Ta Lo.
Panašu, kad tavo tėvas atsivežė jį iš stebuklingo miško
vienos savo ekspedicijų metu.
Jis prašo, kad parvestum jį namo.
Mielai, bičiuli, tik nežinau kaip.
Tėtis sako, kad įėjimas ten atsiveria kartą metuose.
Morisas sako, kad parodys tau kelią dabar pat.
Labirintą galima pereiti ir be to tako.
Bet, ir tai labai rimtas "bet",
ten - labai pavojinga.
Ar labai?
Iš ten niekas nėra grįžęs gyvas.
Bet Morisas yra 90 proc. tikras,
kad galės saugiai jus palydėti.
19 proc.
Dar ne tokias kvailystes esu krėtusi esant didesnei rizikai.
Net jei tas vištaparšis teisus,
mes užrakinti jūsų...
Kaip tu...
Tėtis po visu pastatu įrengęs krūvą tunelių.
Būtent taip man pavyko pabėgti aną sykį.
Šitas nuves mus iki garažo.
Dievuliau.
Man jis ima patikti.
Ta rampa važiuok iki pagrindinių vartų.
Tiesiai. Turim 30 sek. kol jis...
Tu nieko prieš?
Gale sėdint mane pykina.
Mano mašina!
Po velnių.
Laikykitės.
Ar yra kitas išvažiavimas?
Kitoje garažo pusėje.
Bet jis atrakinamas pirštų atspaudu.
Saugokis!
Šūdas!
Kas ten vyksta gale?
Aš stengiuos.
Nuskenuokite pirštą, kad atrakintumėte vartus.
Paskubėk!
Aš stengiuos!
Nuskenuokite pirštą.
Šonai!
Važiuokite.
UŽDARYTI
Jie grįš, kai tik parvesiu ją namo.
Ruošk vyrus karui.
Klausau, pone.
Pirmą sykį išvydau tikrą meną.
1968 metais. "Beždžionių planeta."
Sėdėjau kino teatre su mama
ir stebėjau šedevrą.
Pasibaigus filmui, paklausiau jos:
"Kaip jie privertė beždžiones visa tai daryti?"
Paplekšnojusi man per galvą, ji tarė:
"Tai - netikra, sūneli. Tai - vaidyba."
Tada suvokiau.
Jei genialiai vaidinti išmoko beždžionės,
tai kuo pasaulį galiu nustebinti aš?
Tapai aktoriumi,
nes manei, jog beždžionės...
Jojo arkliais? Taip. Dėl to.
Pasirodo, jos juk tik vaidino, kad joja.
Vis dar sunku tai suvokti, jei atvirai.
Puiku, vyruti.
Atradai, kas patinka ir įgyvendinai...
Paskui vos nesunaikinai JAV vyriausybės, bet nesvarbu.
Taip. Ne, ačiū.
Visa tai labai smagu, bet kiek dar reik laukti?
Morisas aiškiai pasakė.
Svarbiausia - tinkamas laikas.
Bet maždaug kiek?
Valandos? Dienos?
Draugai, aš - viso labo laikinas tarpininkas tarp jūsų ir šios būtybės,
kurios išminties dar ilgai nesugebėsim aprėpt.
Tai, ką jis jaučia ir regi šioje didžiulėje, nepažinioje visatoje,
yra toli už mūsų proto suvokimo...
Važiuojam.
Ką?
Spausk. Jis sako: "važiuojam".
Greičiau.
Ką? Kodėl?
Keite, spausk!
Morisas sako: "Ant trijų staigiai į dešinę."
Ką?
Du...
Kur sukt?
Dabar.
Ir į kairę.
Svarbu likt saugioj kišenėj.
- Kokioj kišenėj? - Mes - joje.
Kas bus, jei išlįsim iš tos kišenės?
Miškas mus suvalgys.
Suvalgys? Ką tai reiškia?
Jis sako, kad suvalgys. Į kairę.
- Gale kas darosi! - Laikykis kišenės.
- Ar jis arti? - Už penkių metrų.
- Kišenėje. - Kiek tai pėdų?
Labai arti.
Lik kišenėje.
Liaukis kartojęs "lik kišenėje".
Paskutinį kart dešinėn, tada tiesiai iki galo.
Verčiau paskubėk.
O ką aš darau?
Mes neišvažiuosim.
Grįžtu namo, mamyte.
Morisas sako: "Šaunuoliai visi."
Dabar važiuokim į tą krioklį
ir būsim beveik atvažiavę.
Po galais.
Paukščiai - lyg liepsnotų.
Tikrai?
Morisas sako, kad tai - normalu.
Jie - seni jo draugai.
Keistas arklys.
Ko jis taip spokso į mane?
Sveiki!
Aš - Šiu Šang-Či.
Čia - mano sesuo, Šiu Šaling.
Mes - Jing Li vaikai.
Čia - mano draugė Keitė.
Lipkit į savo mašiną ir grįžkit namo!
Prašau. Jūs nesupratote.
Ką čia darai?
Nuleiskit ginklus.
Šang-Či.
Šaling.
Aš - jūsų teta, Nan.
Seniai norėjau jus pamatyti.
Panašus į mamą.
Sveiki, aš - Keitė.
Sveika atvykusi į Ta Lo, Keite.
Ačiū.
Pažiūrėkit, kas sugrįžo!
Aš - nepavojingas.
Aš - komikas.
Morisas gali patvirtinti.
Laiko nėra daug.
Čia tuoj bus mūsų tėvas.
Mes čia gyvename virš 4 000 metų
ir ruošiamės tam, kas, labai tikimės, neįvyks.
Mes - Tamsiųjų vartų saugotojai,
prisiekę saugoti šią ir jūsų tikroves nuo blogio, slypinčio už šių vartų.
Mūsų tėvas nori atverti šiuos vartus.
Jis mano, kad už jų laikote mūsų mamą.
Kodėl jis taip mano?
Ji pati jam tai sakė.
Pasak jo, jis girdi, kaip ji prašo padėti.
Ar jis mūvi žiedus?
Po jos mirties jis jų nenusiima.
Kaip jie čia susiję?
Ta Lo karalystė - kur kas platesnė nei mūsų kaimas.
Čia yra miestai, tobulesni už jūsiškius,
turtingi savo kultūra ir istorija.
Prieš tūkstantį metų
visa mūsų tauta gyveno taikoje ir gausoje,
kol mūsų neužpuolė Tamsos gyventojas.
Jis ir jo kariauna naikino visas sielas, pasitaikiusias jų kely,
ir su kiekviena auka jų jėgos augo.
Sunaikinęs didžiausius mūsų miestus,
jie nusprendė keliauti naikint jūsų visatos.
Ta Lo lyderiai atsiuntė čia stipriausius karius,
kad jie nepraleistų jų per portalą, vedantį į jūsų pasaulį.
Bet mūsų protėviai pasirodė silpnesni.
Tačiau Didžioji saugotoja
atvyko jiems į pagalbą, ir tai nulėmė mūšio baigtį.
Kartu jie nustūmė Tamsos gyventoją ir jo kariauną už Tamsiųjų vartų
ir užrakino juos ten.
Mūsų žmonės saugo tuos vartus,
o jėgų jiems suteikia Didžioji saugotoja
ir jos magijos dovanos mums.
Drakono žvynai.
Iš jų gaminam puikius šarvus.
Tavo tėvas - ne pirmas, norėjęs atverti Tamsiuosius vartus.
Daug kam nepavyko to padaryti,
bet visus juos siejo tai,
jog tai daryti juos šaukė balsas, sklindantis iš anapus vartų.
Balsas, žadantis įvykdyti jų troškimus.
Manote, kad su tėčiu kalba sielų siurbikai?
Jie žino, kad Dešimties žiedų galia jie gali būt išlaisvinti.
Prašom.
Į šaudyklą.
Ką? Gerai.
Panašu, kad teks nunešt drakono strėles.
Panašu, kad teks nunešt?
Taip. Nesėdžiu rankų sudėjusi.
Ačiū.
Eime pasimatyt su jūsų motina.
Kaip smagu, kad jūs žinote, ko norite
ir visą gyvenimą tobulinate tai, kas jums sekasi.
Aš irgi taip norėčiau.
Kai man nors šiek tiek kažkas pavyksta,
viską metu ir imuosi kažko naujo.
Bet aš žinau savo ribas
ir nešvaistysiu laiko siekdama to,
kas mane paskui nuvils. Aš - ne tokia.
Leisk jai pašaudyt.
Jei nusitaikysi į nieką, tai ir pataikysi į nieką.
Jūs jai buvote viskas.
Ji žinojo, kad vieną dieną atvyksite čia
ir paprašė manęs paruošti jums kai ką.
Netekus tokios mamos kaip ji, lengva pasijust vienišam šiame pasaulyje.
Bet jūs - ne vieniši.
Jūs - mūsų šeimos nariai,
ir aš sveikinu jus atvykus.
Jums čia - ne tėvo namai.
Ta Lo mes visi treniruojamės kaip lygūs.
Tau pakaks lindėti šešėlyje, mano vaikeli.
Guang Bo, matėte?
Nerealiai!
Mama buvo vienintelė jį įveikusi.
Parodyk man, kaip ji tai padarė.
Ne, atsiprašau.
Atsiprašau. Nuošalė.
Tavo mama pažinojo save.
O tu?
Tu esi visų savo protėvių rezultatas.
Visas šeimos palikimas - geras ir blogas -
dabar - tavo dalis.
Liaukis slapstęsis, sūnėne.
Tai tik pratęsia skausmą.
Netrukus būsim kartu.
Pone.
Vyrai pasiruošę.
Praėjimas atsivers auštant.
Paruošiu automobilius.
Eik paskui kvėpavimą.
Jausk savo širdį,
tamsiąją ir šviesiąją jos puses.
Kad pažintum save,
privalai pamatyti abi puses.
Jūsų vyras kėsinosi mus sunaikinti.
Geležinė gauja reikalauja grąžint skolą.
Mano vyras - jau ne toks, koks buvo.
Nesvarbu.
Šis reikalas nesusijęs su mano vaikais.
Jie gali eiti,
tačiau kai kam teks sumokėti.
Šaling. Šang-Či.
Eikite į vidų.
Aš pakalbėsiu su svečiais.
Bet tu juk nebeturi galių.
Šang-Či, tau nėra ko bijoti.
Mama.
Tėti.
Ji man sakė, kad galiu pasikeisti.
Kad praeitį galiu palikt praeityje.
Ji klydo.
Jei nebūčiau jų nusiėmęs,
tie vyrai nebūtų drįsę to daryti.
Ir dabar jiems teks sumokėt už tai.
Kur tavo bosas?
Nežinau!
Prisiekiu!
Gerai.
Kraujo skola turi būti sumokėta krauju.
Padėsi man?
Radome žmogų, atsakingą už tavo mamos mirtį.
Tavo teisė - užbaigti šį reikalą mūsų abiejų labui.
O kai grįši,
mes atkursime Dešimt žiedų.
Visur ieškojau tavęs.
Kaip tu?
Aš nesu tas, kokį mane pažįsti.
Jau atsiprašei už tai, viskas gerai...
Aš ne apie tai.
Gerai.
Tai apie ką?
Kai tėvas siuntė mane užmušt žmogų, nužudžiusį mano mamą,
pasakiau tau, kad neįvykdžiau užduoties.
Aš melavau.
Maniau, kad pasikeisiu vardą,
pradėsiu naują gyvenimą ir apsimesiu, kad nieko nebuvo.
Bet...
Ji nekęstų manęs tokio.
Tėvas mokė tave būt žudiku nuo septynerių metų.
Jis išsiuntė tave žudyti, kai tau buvo 14-ika.
Juk pats supranti, kaip tai sudėtinga.
Mamos nėra dėl jo kaltės.
Ir dabar jis ketina sunaikinti jos gimtinę.
Kraujo skola turi būt sumokėta krauju.
Ką pasakei?
Aš būsiu tas, kuo jis mane išmokė.
Aš nužudysiu jį.
Jis - čia.
Ne!
Tu nesi pasiruošusi.
Ji liks čia.
Ir tu stoji į pusę tų, kurie tavo motiną laiko nelaisvėje?
Jos ten nėra.
Tave apgaudinėja padaras, trokštantis mus visus sunaikinti.
Jie tau taip sakė?
Savo žmonos balsą aš pažįstu.
Aš irgi ilgiuosi savo sesers,
bet tai - nepagarba jos atminimui.
Ar labai ją gerbėte, kai išvijote ją?
Kvaily. Mes išvijom tave.
Tavo praeities nuodėmės būtų sunaikinusios šią vietovę.
Žiūrėk, kaip su manim kalbi, jaunuoli.
Aš nugyvenau dešimtį tokių gyvenimų kaip tavo.
Praleiskite mane.
Mes negalime.
Sudeginkite.
Sulaikyk jį!
Ketini sustabdyti mane vienas?
Aš tavęs nebijau.
Bijai.
Tu visą gyvenimą gyvenai bijodamas.
Nuolat bėgantis,
nuolat besislapstantis.
Tu buvai su mama, kai jie jos atėjo,
ir nieko nepadarei.
Stovėjai prie lango ir žiūrėjai, kaip ji miršta!
Ji mirė, o mums reikėjo tavęs.
Bet tu pasirinkai ne mus, o tuos sumautus Dešimt žiedų.
Tu mokei savo sūnų būti žudiku.
Šito norėjai?
Net jei sugebėtum ją grąžinti,
kodėl manai, kad ji norėtų su tavimi būti?
Išgelbėk mane.
Išgelbėk mane, brangusis.
Išgelbėk mane.
Aš ateinu, mano meile.
Jis pažeidė vartus!
Tie padarai mus pražudys, jei nesikausime išvien.
Manai, apgausi mane?
Jūsų ginklai - beverčiai prieš juos.
Mums nereikia jūsų pagalbos.
Mes esam galingieji Dešimt žiedų...
Kaukimės kartu.
Paleiskite juos.
Paleiskite!
Ką jie daro?
Vagia sielas, kuriomis minta Tamsos gyventojas.
Kai jis sukaups jėgos, prasiverš pro vartus.
Ir tai bus tik pradžia.
Pernelyg pavojinga.
Privalau padėti draugams.
Tik nežūk.
Visi - greičiau prie vandens!
Prie ežero! Greičiau!
Kur tavo brolis?
Tikėjausi, tu žinai.
Išgelbėk mane.
Pergalė arba mirtis!
Giliai kvėpuok.
Šang-Či, tau nėra ko bijoti.
Turi mūsų drakono širdį.
Aš visada būsiu tavo dalis. Tėtis - irgi.
Paimk viską, ką mes tau suteikėme ir sukurk kažką savo.
Aš labai didžiuojuosi tavimi.
Mūsų šeimai tavęs reikia.
Eik.
Nusitaikyt.
Ugnis!
Sustabdyk savo tėvą!
Jos ten nėra, tėti.
Traukis iš kelio, berniuk.
Ne.
Ramiau, bičiuli.
Aš - gyvas, tik vaidinu negyvą.
Gulkis, vaidink ir tu.
Privalau ją išgelbėti.
Ji šaukia mane.
Gaila, bet tai - ne tiesa.
Tėti, meldžiu.
Tu reikalingas šeimai.
Išleisk mane!
Šūdas.
Nuskrido kaimo link!
Jei jis praris mūsų drakono sielą, niekas jo nebesulaikys.
Taikykis į gerklę!
Turi mane paleisti.
Paleisk!
Aš tavęs daugiau nepaliksiu.
Eina šikt.
Pirmyn.
Šįvakar
gedime tų, kurie atidavė gyvybes tam, kad mes išvystume rytojų.
Jie - ne tik kariai.
Jie - mūsų mamos, tėvai,
seserys ir broliai.
Ir nors mes amžinai juos prisiminsime,
paleidžiame juos ilsėtis pas protėvius.
Viso gero, tėti.
Mama, mums viskas bus gerai.
Prieš tūkstantį metų,
kaip ir už tūkstančio metų,
mes - visada kartu.
Neabejojau, kad mums - šakės.
Šaudyt lanku išmokau prieš dieną,
o jau mūšio lauke žudau tuos Sielų siurbikus kartu su Šono teta,
kuri - nerealiai kieta kung fu deivė.
O mes su sese laikomės įsikibę Didžiosios saugotojos,
bijodami, kad mūsų nesuėstų Mega sielų siurbikas.
Tas Mega sielų siurbikas - itin bjaurus padaras.
Kėsinosi suėsti mūsų drakono sielą.
Tada jis būtų sunaikinęs visą mūsų visatą.
Taip.
Man buvo likusi tik viena strėlė, o mintyse skambėjo
mano mamos balsas:
"Paleisk strėlę, elgetėle!"
Nusitaikiau į Siurbiko gerklę ir paleidau.
Ir nudėjo jį.
Tada Šonas su Dešimt žiedų padarė tokį Kamehamehos ugnies kamuolį
ir susprogdino bjaurybę. Ir išgelbėjo pasaulį.
Tądien netekome daug gerų žmonių,
bet mes laimėjom.
Mes laimėjom.
Ar jau baigėte iš manęs šaipytis?
Ne, mes nesišaipom.
Kur ta tavo sesuo?
Tėvo name, uždarinėja visas jo veiklas.
Jo tėvas buvo Dešimties žiedų galva pastaruosius tūkstantį metų.
Dar prieš dvi savaites dirbot viešbučio parkuotojais,
ir norite, kad patikėčiau, jog dabar gelbėjat pasaulį
nuo sielas siurbiančių pabaisų?
Suprantu, kad jums nepatiko, ką pasakiau aną sykį,
bet neketinu atsiprašinėti, nes sakiau tiesą draugams.
Aš tikrai taip manau, o jūsų pašaipos
reiškia, kad sakiau tiesa.
Jūs, bičiuliai, tokie...
- Kas? - Šang-Či?
Šang-Či?
Esu.
Aš - čia.
Aš vardu Vongas.
Žinau, pone. Aš - jūsų gerbėjas...
Turi žiedus?
Taip.
Gerai. Eime, reikia pakalbėti.
Su tavim - irgi.
Ir su manim?
Manau, mums derėtų...
Taip.
- Mes gal jau eisim. - Taip.
Žinau, kad sunku patikėti, bet aš tau parašysiu,
ir susitiksim kitą sykį. Smagu buvo tave matyti, Džonai.
Išsiųsiu sąskaitą "Venmo"...
ŠANG-ČI IR DEŠIMTIES ŽIEDŲ LEGENDA
Mūsų rankraščiuose apie juos nieko nėra.
Ką manai?
Nežinau.
Ne iš vibraniumo. Gal jie - čitaurių?
Tokios ateivių technologijos nesu mačiusi.
Kiek laiko tėvas juos turėjo?
Maždaug tūkstantį metų.
Termoliuminescensiniai rodikliai rodo, kad jie - senesni.
Daug senesni.
Kai pirmąsyk panaudojai šiuos žiedus,
pajutom tai net Kamar-Tadže.
Kas čia?
Spindulys.
Jie siunčia žinutę.
Kur?
Atleiskit, turiu atsiliepti.
Mano numerį jums duos Briusas. Smagu buvo susipažinti.
Neturiu aš jos numerio.
Ji dažnai taip.
Bičiuliai, sėkmės.
Sveiki atvykę į šį cirką.
Žinau, kad sunku viskuo patikėti,
bet patariu kuo greičiau prie to priprasti.
Nes nuo šiol jūsų gyvenimo trajektorijos
taps tokiomis, kokių nė neįsivaizdavote.
O kelio atgal nebėra.
Jūsų laukia ilga kelionė.
Eikit namo, pailsėkit.
Aha. Gera mintis.
Taip. Gal derėtų eiti.
Arba...
Vertė Egidija Tučkuvienė
Jie laukia.
Pradėkime.
Mūsų laukia daugybė darbo.
DEŠIMT ŽIEDŲ DAR GRĮŠ