Serà possible? Semblen estàtues de marbre.
Els hi demano que reflexionin sobre el tema.
És just que Messi cobri 5000 vegades més que un professor?
No és una queixa, és una pregunta.
Potser hauríem de preguntar-nos si ho mereix.
Aquí ens trobem.
Merèixer.
Aristòtil deia que la justícia és donar a cadascú el que mereix.
No mereixem cobrar més els professors?
Si tots pensen com ell, aprovaran la meva assignatura.
Vinga, parlin vostès.
A mi no em ve de gust, no em paguen suficient.
Cobren més perquè generen molta riquesa.
Ah, molt bé.
Jo no genero riquesa, no?
Compartint saviesa.
Perquè tinguin un treball al futur.
i evitin guerres mundials.
Com no em patrocina una marca de whisky?
Cert.
A les societats democràtiques on,
suposadament, hi ha igualtat d'oportunitats,
es tendeix a no tolerar el més mínim privilegi.
Llavors és fàcil
la propagació del ressentiment i comparacions envejoses.
L'enveja sempre apareix davant la felicitat aliena.
Jo, no només vull ser feliç,
necessito que els altres no ho siguin.
Avui estic sembrada .
En definitiva,
tenim la vida que ens mereixem?
És justa la vida?
Sí home, pajarita .
En Rai és l'últim. El ricachón no apareix.
Home.
La coalició francoamericana.
- Com estàs? - Bé. Vostè?
És tan divertit que…
- Reina de la nit de Barcelona. - I Veneçuela, amor meu.
Piscina!
Quin càtering.
No sé, però està boníssim.
S'ha de reconèixer que les croquetes
son l'assignatura pendent dels Estats Units.
Em caus genial, Amy.
Thank you . M'ho diu molta gent.
Fins després.
No hi aniré.
Ja li he dit al Rai.
Diu que el teu futur depèn d'aquesta festa
i ho diu de debò.
Digues-li al Rai
que el veig el dilluns a classe.
Espera, té un regal per tu.
Quin regal?
Digues-m'ho o no vaig a la festa.
La senyora morta,
el pis buit
i les flors segueixen allà.
Estava molt per elles.
Un antideslliçant per la dutxa.
Per si de cas.
Bé, no només això.
Mira, Glòria, a mi el llit
em caduca.
Que podríem provar
sota la dutxa.
Ja saps.
- Què? - Res.
Sí?
A què has vingut?
Com? Si m'has trucat tu.
Jo?
No te'n recordes?
Mira la nena.
Has vingut a insultar-me a casa meva?
No, a ajudar-te perquè m'ho has demanat.
Però arribo i sembla que molesto. Aclareix-te.
Perdoni.
Perdoni vostè.
Vinga, seu.
T'invito a una copeta.
No vull prendre res, gràcies.
Em deixaràs sola prenent una copa de cava?
Eh?
- María, si us plau. - O vi negre?
- María… - Tinc copes de tots els colors.
No vull res!
Què m'importa a mi?
A casa meva faig el que em surt del cony.
María!
Joder, tia .
Estreny aquí.
Què fas?
No truquis a urgències.
Calla d'una puta vegada.
- Penja! - Estreny!
Oh my god. Jo no vaig votar al Trump.
Sí, home, vinga.
Déu meu, jo no…
Això em sorprèn.
No en teniu ni idea de la política americana.
Això d'aquí sí que és un drama.
Bé, sí.
Iowa. Però sonen igual.
Són molestos. T'ho explicaré.
Compte.
Et pots ficar el viatge a Argentina pel cul, Rai.
- Henry? - Sinó no venia.
Creus que em pots comprar?
Ens calmem una mica, vale ?
M'envies el teu xòfer mexicà i em reps amb un viatge gratis?
Increïble.
Els espanyols creuen que els llatinoamericans
ens arrosseguem per 1000 €.
- Zasca . - És insultant.
Creus que no he pensat a anar? Ha estat la teva gran idea visitar-la?
Quina condescendència, els espanyols.
- És clar, com ens han descobert. - Exacte.
No veuen que abans que arribessin ja existíem.
I obliden els seus problemes i les seves dictadures.
- Àngel, Caracas. - Minerva, Buenos Aires.
Em quedo a prendre alguna cosa, però res de viatges regalats.
Però tu saps on soc?
Això és psiquiatria.
Estaràs 24 hores en observació.
Què cony volen observar?
Son metges presocràtics o què?
No has perdut el sentit de l'humor.
M'has posat aquí amb els bojos.
Marxa i aviso als metges, a la policia o a qui faci falta.
Així tractes la teva mentora.
El meu treball me'l vaig guanyar, no et dec res.
Tu ja no te'n recordes.
De les meves converses amb el degà per vendre-li la meva millor alumna.
Et vam fer un forat a la facultat
l'endemà de doctorar-te.
No m'ho mereixia?
Si és així, m'hagués encantat saber-ho.
Sí, però l'empenta te la vaig donar jo.
I em tanques aquí com a una rata.
Així no pots donar classes.
Et donaran la baixa i dilluns parlaré amb els alumnes.
Cada cop t'assembles més a l'Eva Harrington.
Ets alcohòlica.
Si admets necessitar ajuda, ja saps on soc.
T'ensenyo el penis?
I te'l tallo, imbècil.
- Has vist l'Oti? - No, fa estona que l'he perduda.
Escolta, el noi aquest, el Rai, hispanocatalà.
l'escoltes parlar i sona
com l'amo d'una colònia tèxtil del segle passat.
Com el ric que convida
els pobres a pollastre un cop a l'any.
Però he d'admetre
que el pollastre està molt bo.
Insinues que he d'acceptar el regal?
Els cops de sort s'han d'aprofitar.
- Àngel, no vull regals. - Ja ho sé.
Hi ha autobusos que només passen una vegada.
Deu meu.
Quasi em morí.
No, estàs viu.
Deu meu.
Ja ho has acabat?
Acceptaré el teu regal.
- No cal, tenies raó. - Però només com a préstec.
Et tornaré fins a l'últim centau, sí?
No dieu res?
M'acabo de posar molt calent.
Què?
Que si ens enrotllem ara
semblarà que Espanya es vol follar a l'Argentina.
Em poso jo a dalt
i Argentina es folla a Espanya.
Dóna-li!
Què fas?
Què cabró , m'has tocat el punt feble.
Com acceptes aquesta moto? És insultant.
Amb aquests braços i pectorals del discòbol de Mirón.
Per què portes la meva moto?
Puja, Míster Caracas, abans que m'ho repensi.
- Podré agafar-me? - És clar.
Agafa't bé, home. Així.
Junts a l'Avantguarda.
Dos soldats del Batalló Sagrat de Tebes.
- Quin Batalló? Què dius? - Arrenca.
Vidal, tinc baixa d'una setmana,
arribo per les classes del màster.
No, si tu no hi ets al màster, María.
Ah, no?
Llavors qui cony està al màster?
Jo t'acuso a tu, lladregota.
No t'he robat res, el Vidal no et vol.
T'ho ha ofert a tu, ladella.
Quants cops te l'has follat?
Mira, no renunciaré a donar classes a un màster
per fidelitat a una alcohòlica i els seus termos amb poció màgica.
Els teus fills no et suportaran.
No t'aguanto ni un minut més.
Demanaré canvi de despatx.
Negues l'evidència, estàs essencialment estúpida
i m'intoxiques.
Que sí, que tinc un problema.
I què em suggereixes?
A part de deixar-me sense classes
i tancar-me a un psiquiàtric amb depravats sexuals.
A l'hospital hi ha un grup de suport.
Em dic María i soc alcohòlica?
No estem a un poble de Minnesota, no em posaré en grups de gent destruïda.
Em queda molta dignitat.
Els fonaments aguanten.
Això, marxa.
Ja tens el que volies.
El màster i el despatx per tu soleta.
No em tractis com a una nena.
Et tracto com a una malalta.
Ara marxo
i si m'ho permets, faré un cop de porta.
Puc fer un cop de porta?
Cada cop t'assembles més a mi.
- Al final vas a veure la teva àvia? - Sí.
- El regal és un préstec. - Me n'alegro.
- El teu Rai, sempre amb sorpreses. - El meu Rai?
Aplaudiria, però no puc.
No estaves de baixa?
Estic en plenes facultats mentals, amb això n'hi ha prou.
Ja.
Potser aixeco parets de maons?
- María… - Per què no et quedes?
Així m'ajudes i escrius el que se m'ocorri.
Ho faria jo mateixa si fos esquerrana.
No, gràcies.
Home, la gran esperança de la filosofia.
Tot bé?
Què li ha passat?
Vaig intentar colpejar a un enquestador del CIS
i es va protegir amb la carpeta d'alumini.
I vostè? A què ha vingut?
A dir-li que no m'ha agradat allò.
Deixi de muntar l'espectacle a classe.
No es fa cap favor.
A veure, repeteixi-ho perquè em moro de riure.
M'està renyint, jovenet?
Tothom comença a preguntar-se si està bé.
La gent parla.
Doncs que parlin.
Quines confiances son aquestes?
Com s'atreveix a parlar-me així?
No soc una profe d'institut.
- Soc una catedràtica. - Resulta que li he vist els pits
i l'he recollida borratxa del seu portal. Sí, hi ha confiança.
Això et dona dret a alliçonar-me, mocós?
Tu no em vas corregir l'examen, em vas fer l'exercici de les carpetes…
Un altre cop amb l'exercici de les carpetes?
Has begut, María?
Doncs mira, no. No puc obrir l'ampolla.
Ja està.
Si dona un glop més, la baixa li durarà anys
i renunciaré a les classes.
Oh, què maco.
Els meus anys daurats de professora ja van passar.
Estic cansada. Abans tenia energia i ara no.
Ho sento, però no soc el teu Merlí.
I una merda. És clar que ho ets.
Ho sé des del primer dia que vas arribar amb un acudit.
I perquè em llevo amb ganes d'anar a la universitat.
I tinc la certesa que el que aprenc algun dia ho podré ensenyar.
No te n'adones?
Per això necessito que et cuidis.
Ja vaig perdre a un mestre una vegada.
Ah, sí? No està malament.
Escolta,
això de la moto que t'has agenciat,
m'ho expliques?
que torno a tenir moto.
M'ha caigut del cel.
Ja.
Vas trobar una làmpada meravellosa, vas fregar i va sortir el geni.
És gairebé insultant.
Tot i que a cavall regalat…
T'imagines la sensació d'estar forrat
i anar regalant coses a la gent?
El Rai regala motos, però tu regues geranis.
La generositat no entén de classes.
Cadascú fa el que pot.
Sou…
Sou parella o com està la cosa?
Crec que millor que no passi molt de temps al seu costat.
Jo d'homes no te'n puc parlar massa,
però crec que en el fons
dic jo que ha de ser
el mateix que amb les dones.
No?
Només que no tenim el mateix entre les cames.
- Perdona, és una broma. - No.
M'encanta que em diguis aquestes coses.
No hem parlat molt tu i jo, papa.
A poc a poc.
Tampoc no s'ha de parlar tot de cop.
Subtítols: Laia Pedregosa