[Un home toca l'acordió]
Pròxima estació: Arc de triomf.
[La música segueix]
[María] Serà possible? Semblen estàtues de marbre.
[María] Els hi demano que reflexionin sobre el tema.
[Cop fort del termo]
És just que Messi cobri 5000 vegades més que un professor?
No és una queixa, és una pregunta.
Potser hauríem de preguntar-nos si ho mereix.
Aquí ens trobem.
Merèixer.
[María] Aristòtil deia que la justícia és donar a cadascú el que mereix.
No mereixem cobrar més els professors?
Per mi sí perquè teniu una gran responsabilitat amb la societat.
Els futbolistes només entretenen.
Si tots pensen com ell, aprovaran la meva assignatura.
Vinga, parlin vostès.
[María] A mi no em ve de gust, no em paguen suficient.
Cobren més perquè generen molta riquesa.
Ah, molt bé.
Jo no genero riquesa, no?
Compartint saviesa amb vostès.
Perquè tinguin un treball al futur.
I evitin guerres mundials.
Com no em patrocina una marca de whisky?
[Rai] Llavors, el talent del Messi no és inspirador?
- Rai no és el mateix. - Per què no?
Ha arribat molt amunt amb talent i esforç,
molta gent li té mania perquè és ric.
Cert.
A les societats democràtiques on,
[María] suposadament, hi ha igualtat d'oportunitats,
es tendeix a no tolerar el més mínim privilegi.
Llavors és fàcil
la propagació del ressentiment i comparacions envejoses.
[María] L'enveja sempre apareix davant la felicitat aliena.
Jo, no només vull ser feliç,
necessito que els altres no ho siguin.
Avui estic sembrada .
En definitiva,
tenim la vida que ens mereixem?
És justa la vida?
M'encanta, però està una mica boja o m'ho sembla a mi?
- Sembla que vagi borratxa, no? - Què dius? Què va.
Atenció! No marxeu encara.
Dissabte faré una festa a casa
i us convido a tots.
[Tots murmuren]
No cal portar res. Pago menjar, barra lliure de beguda, tot.
[Criden]
Espero que vingueu molt guapos
amb un toc de color vermell i pajarita .
Sí home, pajarita .
Jo passo de portar pajarita .
Què guapo, no?
- Soc l'últim? [Biel] - Més o menys.
En Rai és l'últim. El ricachón no apareix.
Ah, mira.
Home.
La coalició francoamericana.
Pol, bona nit. Què tal?
- Bonne nuit . - Com va?
- How are you? - Great, you?
- Molt bé. - It's so fun.
[Ángel] - Hola, bonic! - Ai, un moment.
Hola.
Al final heu vingut.
No coneixem ningú.
- Reina de la nit de Barcelona. - I Veneçuela, amor meu.
Dos petons, no?
Bruno.
- Deu haver-hi més de deu habitacions. - Sí, és una bogeria.
La del Rai és espectacular.
[Música]
[Tots criden]
[El Pol xiula fort]
El que trenqueu ho pagareu.
[Tots riuen]
Tothom cap al jardí.
[Tots criden fort]
[Coregen a la vegada]
Piscina!
[Hi ha música de fons]
Guau.
Quin càtering.
Quant creus que li deu haver costat?
No sé, però està boníssim.
S'ha de reconèixer que les croquetes
són l'assignatura pendent dels Estats Units.
Em caus genial, Amy.
Thank you . M'ho diu molta gent.
És guapa.
Sí i tu també.
Anem a menjar.
Té, cariño.
Merci .
No em dius res? Estic guapo o no?
Sí, estàs guapo.
Vine, et vull dir una cosa, Bruno.
De bon rotllo, eh.
No sé quines intencions tens avui.
Cap. Estem de festa, no?
Per això mateix, vull passar-m'ho bé.
[Pol] - M'entens, no? - Tranqui, vaig al meu rotllo.
N'hi ha de més interessants que tu, Pol.
Ara t'enfades?
[Pol] Fins després.
[Segueix sonant música de fons]
Què? Ja t'has discutit amb el teu ex?
No és el meu ex.
Rai.
La Minerva passa de la festa?
Què va, la seva àvia està molt malalta
i ella tampoc estava d'humor,
però vindrà, creu-me.
No hi aniré.
Ja li he dit al Rai.
Diu que el teu futur depèn d'aquesta festa
i ho diu de debò.
Digues-li al Rai
que el veig el dilluns a classe.
Espera, té un regal per tu.
Quin regal?
Digues-m'ho o no vaig a la festa.
[Alfonso] La senyora morta,
el pis buit
i les flors segueixen allà.
S'acabaran marcint.
[Alfonso] Estava molt per elles.
Escolta,
[Glòria] has anat a comprar a la tarda quan has sortit?
Ah, sí.
Un antideslliçant per la dutxa.
A aquesta edat, no podem arriscar-nos a caure.
Però si no rellisca gens.
Per si de cas.
Bé, no només això.
Mira, Glòria, a mi el llit
em caduca.
Com?
Que podríem provar
sota la dutxa.
Ja saps.
- Què? - Res.
[Música]
S'ha d'aprofitar el temps.
[Sona el forn]
[Algú truca al timbre]
[Segueix sonant]
Sí?
A què has vingut?
Com? Si m'has trucat tu.
Jo?
No te'n recordes?
Tant és, no pots llegir ni estar dreta.
[La Bolaño riu]
Mira la nena.
Has vingut a insultar-me a casa meva?
No, a ajudar-te perquè m'ho has demanat.
Però arribo i sembla que molesto. Aclareix-te.
Perdoni.
Perdoni vostè.
Vinga, seu.
T'invito a una copeta.
No vull prendre res, gràcies.
Em deixaràs sola prenent una copa de cava?
Eh?
- María, si us plau. - O vi negre?
- María… - Tinc copes de tots els colors.
No vull res!
Què m'importa a mi?
A casa meva faig el que em surt del cony.
María!
Joder, tia .
[La María crida]
[Sílvia] Espera!
[Sílvia] Estreny aquí.
Què fas?
No truquis a urgències.
Calla d'una puta vegada.
- Penja! - Estreny!
[Música]
Oh my god. Jo no vaig votar al Trump.
Sí, home, vinga.
I didn't.
That's a big surprise.
No t'agradaven les pistoles?
No en teniu ni idea de la política americana.
Això d'aquí sí que és un drama.
Bé, sí.
M'encanta la política americana.
El Super Tuesday i el caucus d'Ohio.
- D'Iowa. - Sí, això.
They are annoying, I explain to you.
Què és el Super Tuesday aquest?
[Riuen]
Mira aquests tontejant.
Tio, l'Étienne és guapo?
Sí.
Us heu liat?
Tio, no m'expliques res.
Entre vosaltres us reconeixeu, no?
Connecteu de seguida, no?
Per què dius vosaltres?
- Jo no soc gai. - Però et mola tot, no?
Saps si a un tio li molen els tios.
Sí, per això em vaig fixar en tu.
Compte.
[Sona la botzina d'un cotxe]
La Minerva.
[Rai] Atenció, tinc un regal
[Rai] molt especial per a la Minerva.
Et pots ficar el viatge a Argentina pel cul, Rai.
- Henry? - Sinó no venia.
Creus que em pots comprar?
Ens calmem una mica, vale ?
M'envies el teu xòfer mexicà i em reps amb un viatge gratis?
Increïble.
Els espanyols creuen que els llatinoamericans
[Minerva] ens arrosseguem per 1000 €.
- Zasca . - És insultant.
Creus que no he pensat a anar? Ha estat la teva gran idea visitar-la?
Quina condescendència, els espanyols.
- És clar, com ens han descobert. - Exacte.
No veuen que abans que arribessin ja existíem.
[Ángel] I obliden els seus problemes i les seves dictadures.
- Ángel, Caracas. - Minerva, Buenos Aires.
Em quedo a prendre alguna cosa, però res de viatges regalats.
[Tots criden]
I li fot un petó? A la merda tot ja.
Espera.
Biel, espera.
[Pol] Què tens?
Collons, no accepta el regal, però li fot un petó.
Per què per a alguns les coses són tan fàcils?
L'amor, la pasta, els estudis.
Aquest pijo ho aprovarà tot sense fotre res i jo deixaré la carrera.
- Quina pel·li et muntes? - Soc un negat per la Filo.
- Quin sentit té continuar? - Biel, no et posis nihilista.
Ho veus? Què collons vol dir nihilista?
[Pol] El Rai té els seus problemes.
Un problema de 2000 metres quadrats.
Sense despentinar-se s'emporta la noia més…
T'agrada la Minerva?
M'agrada una mica.
Pol, t'ho dic a tu perquè ets el meu millor amic de la facultat
[Biel] i t'ho puc confiar
i envejo el teu talent per la filosofia.
[Biel] No entenc com ets tan amic del Rai.
[Biel] Em fot a parir.
No és ni guapo.
Mira.
Mira quins ulls tinc jo. Blaus.
Però ella ni s'hi fixa.
Tu no saps què és que passin de tu.
Però tu saps on soc?
Això és psiquiatria.
Estaràs 24 hores en observació.
[María] Què cony volen observar?
Són metges presocràtics o què?
Almenys no has perdut el sentit de l'humor.
M'has posat aquí amb els bojos.
Marxa i aviso als metges, a la policia o a qui faci falta.
Així tractes la teva mentora.
El meu treball me'l vaig guanyar, no et dec res.
Tu ja no te'n recordes.
De les meves converses amb l'anterior degà per vendre-li la meva millor alumna.
Et vam fer un forat a la facultat
l'endemà de doctorar-te.
No m'ho mereixia?
Si és així, m'hagués encantat saber-ho.
Sí, però l'empenta te la vaig donar jo.
I em tanques aquí com a una rata.
Tal com estàs no pots donar classe.
Et donaran la baixa i dilluns parlaré amb els alumnes.
Cada cop t'assembles més a l'Eva Harrington.
María.
Ets alcohòlica.
[Sílvia] Si admets que necessites ajuda, ja saps on soc.
T'ensenyo el penis?
I te'l tallo, imbècil.
[Música]
- Has vist l'Oti? - No, fa estona que l'he perduda.
Escolta, el noi aquest, el Rai, hispanocatalà.
El sents parlar i sona
com l'amo d'una colònia tèxtil del segle passat.
[Ángel] Com el ric que convida
els pobres a pollastre un cop a l'any.
Però he d'admetre
que el pollastre està molt bo.
Insinues que he d'acceptar el regal?
Els cops de sort s'han d'aprofitar.
- Ángel, no vull regals. - Ja ho sé.
Hi ha autobusos que només passen una vegada a la vida.
Oti?
[Se sent una música]
Oti?
Què fots, boja?
Calla, et sentirà algú.
- Joder . [Oti] - Volia banyar-me com els rics.
Tranqui, ara baixo.
Ves i no li diguis al Rai.
Vale, vale. Joder, Oti.
[L'Amy respira fort]
Oh my god.
I almost died.
[Riuen]
No, you are alive.
Oh my god.
Ja ho has acabat?
Mola, eh?
Mira.
Acceptaré el teu regal.
- No cal, tenies raó. - Però només com a préstec.
Et tornaré fins a l'últim centau, sí?
No dius res?
M'acabo de posar molt calent.
Però, després del que m'has dit a baix…
Què?
Que si ens enrotllem ara
semblarà que Espanya es vol follar a l'Argentina.
Em poso jo a dalt
i Argentina es folla a Espanya.
[Música electrònica]
No el trobes, eh?
- A qui? - Busques el Rai, no?
Sí, clar, perquè som amics.
Ja.
- Joder, ho arribo a saber… - I no em convides, no?
Prou ja, no vull mals rotllos.
Jo sé on és.
Però millor que no hi vagis, no?
[Sonen gemecs a una habitació]
[Bruno] Tio, ja t'havia dit que no calia.
Et penses que no sé que estan junts?
No és el primer cop que follen.
Vale , perfecte.
T'encanta que ho hagi vist, no?
Tu volies que pugés i ho veiés.
Tot cosa dels gels. Sempre perseguint-me.
- Jo perseguint-te? - Sí, sempre darrere burxant-me.
Has vingut perquè volies veure'm derrotat.
T'encanta que estiguin follant.
Així tens via lliure per mi, no?
No venies a passar-t'ho bé?
Amb aquest pla penses aconseguir res amb mi?
Què pretens provocant-me?
Eh?
Assemblar-te al teu pare?
Li faries pena al teu pare.
M'he passat.
Bruno, mai no he estat enamorat de tu.
[Música]
El veí del principal és molt amable, no?
Sí, per què?
Ara vinc.
Ja!
Dona-li!
[Música]
[Música electrònica]
[Rai] On vas?
Foto el camp.
[Rai] M'estàs robant?
Trobaràs a faltar dues ampolles de whisky ?
Home, són les més cares que tinc.
Ves a la puta merda, Rai.
Té.
Queda't les teves ampolles.
Estic fins als collons de tu i les teves excentricitats.
M'encanta que la Minerva t'hagi enviat a la merda davant de tots.
No saps com ho he gaudit.
No ho veus, però això que t'has muntat,
tota la teva puta vida és obscena.
Vull fer una festa a la mansió? La foto.
Vull follar-me la meva tieta? Me la follo.
Vull tenir amics? Els compro.
Es que no te'n pots anar.
Ara ve la millor part.
Qui vol aquesta moto vintage ?
[Tots] Jo!
[Xiulen]
La mare que el va parir.
[Rai] Calma!
Us l'heu de guanyar.
Què hem de fer?
Molt senzill.
Mireu sota la piscina.
[Rai] Hi ha moltes pedres,
[Rai] però només una té la lletra M.
[Rai] M de moto.
[Rai] Però
només poden participar els que es llencin a l'aigua
en pilotes.
[Murmuren]
Va, home va…
[Biel] Però? Aquest ja s'està despilotant!
Arnau, què fas? No tens carnet de conduir.
Hòstia, doncs la venc.
[Tots criden]
[Algú] Amb el fred que fa.
[Algú] Què fas?
Jo no…
No caiguis.
[Música]
Va, collons, que fot fred!
[Tots] Va, Rai, tio.
Vinga, compte enrere.
[Tots] Cinc,
[Tots] quatre,
[Tots] tres,
[Tots] dos, u!
[Sona "Flowers For Peggy", de The Candle Thieves]
♪ Everybody’s bringing flowers for Peggy ♪
♪ Flowers for Peggy ♪
♪ But when she opens up the door ♪
♪ Everyone’s complaining things are heavy ♪
♪ But our Peggy doesn't say a word ♪
♪ Her next door neighbour’s always talking about the war ♪
♪ He says you should’ve seen that girl when she was 24 ♪
♪ And now I know well everybody’s bringing ♪
♪ Everybody’s bringing ♪
♪ Bringing flowers for Peggy ♪
[Acaba la cançó]
[Tots criden]
El que has fet no és massa ètic.
[Rai] Vols dir-los que he fet trampes?
Què cabró , m'has tocat el punt feble.
Vaig haver de vendre la meva moto per pagar la llum de casa.
I me'n fots una davant dels morros.
Soc molt íntegre.
Ja ho veus.
Pol, no compro la teva amistat.
Amics ja ho érem, no?
[Ángel] Stop, stop .
Com acceptes aquesta moto? És insultant.
És de bona educació acceptar un regal.
Amb aquests braços i pectorals del discòbol de Mirón.
Per què portes la meva moto?
Puja, Míster Caracas, abans que m'ho repensi.
Em poso la camisa, no et moguis.
No, no, espera.
[So del motor de la moto]
Ara estem iguals.
- Podré agafar-me? - És clar.
Agafa't bé, home. Així.
Junts a l'Avantguarda.
Dos soldats del Batalló Sagrat de Tebes.
- Quin Batalló Sagrat? Què dius? - Arrenca.
[Sona "La Bohème" - Quando m'en vo]
[Deixa de sonar la cançó]
Vidal, estaré de baixa una setmana,
[María] arribo per les classes del màster.
No, si tu no hi ets al màster, María.
Ah, no?
Llavors qui cony està al màster?
Deixa de fer teatre, és patètic.
[Sílvia]- Acusa'm directament. - Sí.
Jo t'acuso a tu, lladregota.
No t'he robat res, el Vidal no et vol.
T'ho ha ofert a tu, ladella.
Quants cops t'has follat al fatxa aquest?
Mira, no renunciaré a donar classes a un màster
per fidelitat a una alcohòlica i els seus termos amb poció màgica.
Quan tinguis fills no et suportaran.
[Sílvia] No t'aguanto ni un minut més.
Demanaré canvi de despatx.
Negues l'evidència, estàs essencialment estúpida
i m'intoxiques.
Que sí, que tinc un problema.
I què em suggereixes?
A part de deixar-me sense classes
i tancar-me a un psiquiàtric amb depravats sexuals.
A l'hospital hi ha un grup de suport.
Em dic María i soc alcohòlica?
No estem a un poble de Minnesota, no em posaré en grups de gent destruïda.
Em queda molta dignitat.
Els fonaments aguanten.
[María] Això, marxa.
Ja tens el que volies.
El màster i el despatx per tu soleta.
No em tractis com a una nena.
Et tracto com a una malalta.
Ara marxo
i si m'ho permets, faré un cop de porta.
Puc fer un cop de porta?
[Dona un cop de porta fort]
Cada cop t'assembles més a mi.
[Rai] Vale, escolteu.
Una discussió sobre filosofia acaba en un tiroteig.
- Què? - A veure.
En un bar de la localitat austríaca de Feldkirch, dues dones van discutir
sobre la vida del filòsof Ludwig Wittgenstein.
El debat es va encendre al voltant de la fortuna del pensador,
a la qual va renunciar per tenir una vida senzilla i humil.
Una de les dones va disparar dues vegades,
la víctima segueix en estat greu.
[Oti] Flipa, ho emmarco.
Hola, bones.
- Al final vas a veure la teva àvia? - Sí.
- He acceptat el regal com un préstec. - Me n'alegro.
- El teu Rai, sempre amb sorpreses. - El meu Rai?
Nen, ningú es propietat de ningú.
T'ha donat temps a recollir les coses de la festa?
[Rai] He de treure les pedres de la piscina, qui m'ajuda?
El Pol i la Minerva que estan en deute.
Els tindràs esclavitzats de per vida.
[Música]
[Sílvia] Bon dia.
- No toca Bolaño? [Sílvia] - Voleu callar, si us plau?
Algú sap per què no hi ha sala de professors a la facultat?
- Falta d'espai? [Sílvia] - No.
Existia una sala, però ningú no volia canviar el filtre de la cafetera.
L'espai es va degradar i ara anem al bar a fer el tallat.
Us explico això perquè, per molt professors de filosofia que siguem,
i diguem que reflexionem sobre les coses,
no deixem de tenir un comportament vergonyós.
[Sílvia] No parlem gaire els profes entre nosaltres.
Jo només tinc una amiga, la María Bolaño.
Ella ara està de baixa i faré jo les seves classes.
Em posaria a aplaudir, però no puc.
No estaves de baixa?
Estic en plenes facultats mentals, amb això n'hi ha prou.
Ja.
Potser em dedico a aixecar parets de maons?
- María… [María] - Per què no et quedes?
Així m'ajudes i escrius a la pissarra el que se m'ocorri.
Ho faria jo mateixa si fos esquerrana.
No, gràcies.
[Música]
Voilà .
[María] Home, la gran esperança de la filosofia.
Tot bé?
Què li ha passat al braç?
Vaig intentar colpejar a un enquestador del CIS
i es va protegir amb la carpeta d'alumini.
I vostè? A què ha vingut?
A dir-li que no m'ha agradat allò.
Deixi de muntar l'espectacle a classe.
[Pol] No es fa cap favor.
A veure, repeteixi-ho perquè em moro de riure.
M'està renyint, jovenet?
Tothom comença a preguntar-se si està bé.
La gent parla.
Doncs que parlin.
Quines confiances són aquestes?
Com s'atreveix a parlar-me així?
No soc una profe d'institut.
- Soc una catedràtica. - Resulta que li he vist els pits
[Pol] i l'he recollida borratxa del seu portal. Sí, hi ha confiança.
Això et dona dret a alliçonar-me, mocós?
[María] Tu no em vas corregir l'examen, em vas fer l'exercici de les carpetes…
Un altre cop amb l'exercici de les carpetes?
Has begut, María?
Doncs mira, no. No puc obrir l'ampolla.
Ja està.
Si dona un glop més, la baixa li durarà anys
i haurè de renunciar a les classes.
Oh, què maco.
Els meus anys daurats de professora ja van passar.
Estic cansada. Abans tenia energia i ara no.
Ho sento, però no soc el teu Merlí.
I una merda. És clar que ho ets.
Ho sé des del primer dia que vas arribar amb un acudit.
I perquè em llevo amb ganes d'anar a la universitat.
I tinc la certesa que el que aprenc algun dia ho podré ensenyar.
No te n'adones?
Per això necessito que et cuidis.
Ja vaig perdre a un mestre una vegada.
[Música]
[Pol] - Menys d'un minut. [Rai] - M'has desconcentrat.
[Rai] - Saps què he pensat durant l'apnea? [Pol] - Què?
Viuria en aquesta casa amb tu i la Minerva.
Ah, sí? No està malament.
Un piset d'estudiants.
Per què em vas regalar la moto?
Per primera cop puc escollir el que vull fer.
El que vull fer, el que vull estudiar.
Fer els regals que em dona la gana.
I triar els meus amics.
També jo he de voler ser-ho.
- És cosa de dos. - I no m'has demostrat que ho som?
T'he demostrat molt més que això.
I sabent el que jo vull
em regales una moto, em convides a casa teva…
El normal seria distanciar-te de mi.
Se me n'ha anat de les mans, però no sabia que et podia molar.
Saps què?
Fa 2500 anys hauríem lluitat junts al Batalló Sagrat de Tebes.
Era un exèrcit format per 150 parelles.
Eren guerrers
i lluitaven amb tot perquè eren amics i amants.
Els més valents.
Guau, m'encanta.
M'encanta, és brutal.
[El Pol riu]
D'on has tret aquesta història?
M'agrada llegir sobre història antiga.
I si un soldat fallava a l'altre?
Imagina't
que un defensa malament a l'altre i el fereixen de mort.
Què passa?
Li feia un petó de comiat.
Però no som a Tebes fa 2000 anys.
No, clar que no.
Sé que t'agrada fer regals,
però no vull premis de consolació.
Ho entens no?
Casamiquela.
Ho entenc, Rubio.
[Alfonso] Escolta,
[Alfonso] això de la moto que t'has agenciat,
m'ho expliques?
Mira,
que torno a tenir moto.
Diguem que m'ha caigut del cel.
Ja.
Vas trobar una làmpada meravellosa, vas fregar i va sortir el geni.
Rai.
És gairebé insultant.
Tot i que a cavall regalat…
T'imagines la sensació d'estar forrat
i anar regalant coses a la gent?
El Rai regala motos, però tu regues geranis.
La generositat no entén de classes.
[Alfonso] Cadascú fa el que pot.
Sou…
Sou parella o com està la cosa?
Crec que millor que no passi molt de temps al seu costat.
Jo d'homes no te'n puc parlar massa,
però crec que en el fons
dic jo que ha de ser
el mateix que amb les dones.
No?
No exactament, perquè no tenim el mateix entre les cames.
[Riuen]
- Perdona, és una broma. - No.
M'encanta que em diguis aquestes coses.
No hem parlat molt tu i jo, papa.
A poc a poc.
Tampoc no s'ha de parlar tot de cop.
[Sona "Les Filles De 1973 Ont Trente Ans", de Vincent Delerm]
♪ Celles qui ont pleuré Balavoine ♪
♪ Celles qui faisaient des exposés ♪
♪ Sur l'Apartheid et sur le Che ♪
♪ Celles qui ont envoyé du riz ♪
♪ En Ethiopie, en Somalie ♪
♪ Celles qui disaient "tu comprends pas" ♪
♪ Les filles de 1973 ♪
♪ Ont trente ans lalalala ♪
♪ Les filles de 1973 ♪
♪ Ont trente ans lalalala ♪
[Deixa de sonar la cançó]