NETFLIX PRÆSENTERER
EN ORIGINAL MOVISTAR+ SERIE
ÅH FORSYN, SOM MÅNEN ER DU
Kan jeg kureres?
Nej, men man kan leve med det.
-Men nogen dør. -Hør her…
Hvor længe kan jeg leve?
Må jeg tale ud?
Du dør ikke af HIV med behandling.
Og vi begynder behandlingen snart.
Hvordan fik jeg det lort?
Hvorfor mig? Jeg bruger altid kondom.
Det var en fyr, måske tre eller fire gange.
Fandens at jeg får AIDS…
-Du har ikke AIDS. -Nej, hvad så?
-Hvad er det? -HIV.
HIV er det fine navn, men det er fandme AIDS!
Tal ikke sådan til mig.
Jeg forstår, du er oprevet.
Vi er her for at informere og assistere.
Du udvikler AIDS, hvis du ikke tager medicin.
Hvor længe skal jeg tage den?
Hver dag.
For evigt.
Hvad gør jeg nu?
Hvor går jeg hen?
Jeg var negativ.
-Fik du resultatet? -Ja. Alt er fint.
Jeg kom tidligt ind.
De så mig efter jeg ikke havde sovet i nat.
Så er der to.
Du kunne have smittet mig, du ved.
Godt vi kneppede med kondom.
-Jeg bruger altid kondom. -Altid?
Virkelig, altid?
Er du perfekt nu?
For satan, Etienne!
Okay.
Hvordan har du det?
Fint, helt fint, jeg er OK.
Sig det ikke til nogen.
Ingen skal vide det.
-Okay. -Okay.
Sagde de, hvornår du begynder?
Snart. De sagde, at de ringer.
Jeg ved ikke, hvad lægen sagde.
Har du ikke en eksamen?
Jeg kan ikke tage en nu.
Pol, du skal af sted.
Det er vigtigt.
Lad os stoppe her.
Octavi er god.
Hans timer er spændende,
og jeg er helt fanget af hans artikler.
Han kan vist lide mig.
Dette er det berømte jødiske kvarter.
Der er mange jødiske levn, men de er svære at se.
Kender du til nogen?
Jeg hører, at stenene
i dørene var hugget i
Det er rigtigt. Det var for at hænge vers op.
Vi ser nogle af dem.
Talmudisk lov siger:
"Jøderne er ikke underlagt Mazel."
Ved nogen hvad Mazel er?
Det betyder…
Dryppen ovenfra.
Præcis! Dryppen ovenfra.
Et dryp, vi ikke kan styre.
Så, ikke at være underlagt Mazel betyder
at vi selv kan ændre
vores skæbne med vores handlinger.
"Karakter er vores skæbne," sagde Heraklit.
Til sammenligning, se goliardiske digte:
"O fortuna velut Luna, statu variabilis."
Skæbnen ændres som månen.
I denne situation underlægges vi
fænomener, vi ikke kan styre.
Spørgsmålet er:
hvordan reagerer vi på skæbnens luner?
Med resignation.
Det er en mulighed.
Eller vi kan acceptere, at en due skider på os
og holde fast i det, der afhænger af os.
Og selvom det ikke går godt,
kan man lære af modgang.
Her er det store spørgsmål så:
Er det heldigt at være uheldig?
Nej!
Jo, de skal males.
Medaljonerne er vel-beskyttede.
Jeg ville ikke male dem.
-Mit råd er at… -Jeg behøver ikke dit råd.
Din far sagde, medaljonerne skulle retoucheres.
Jeg minder om, at det var en del af prisen,
du sendte til os.
Inskriptionerne skal være som nye.
Især universitetets motto.
"Libertas…"
-"Perfundet". -Per…
-"Libertas perfundet omnia…" -"Luce."
"Luce."
"Libertas perfundet omnia Luce", som betyder:
frihed bader alt i lys.
Axel, hvornår bliver du færdig?
Når jeg er færdig!
Han skal holdes i snor, men han er god.
-Jeg foretrækker rollespil. -Nå?
For mig var det byggespil,
altid, altid, altid.
Du er den slags fyr, mine forældre må møde.
Ja.
Og vi kan giftes næste måned.
Okay, et øjeblik, hør her.
Jeg skal bruge en tjeneste. En stor en.
Min mor kommer.
Hvad er tjenesten?
Lad som om, du er min kæreste mens hun er her.
Vi snakkes ved. Okay. Ses!
Hej.
Jeg har tænkt på, hvordan
vi får studerende med i debatligaen.
Glem det.
Hvad?
Stop det.
Glem det.
En anden studerende ordner det.
Men du valgte mig.
Jeg har intet at gøre med det.
En af dine venner talte med rektor,
og han var overbevist.
Undskyld.
Ah… Okay.
Du vil ikke vide hvem?
Javel.
Dette er eksamenen.
Ja, ja.
Det er fra sidste år.
Ingen anelse.
Så? Hvor var du?
Hvad?
Din far dukkede op, og du stak af.
Nå, ja.
Jeg ville forklare
om Minerva og Cosmo. Jeg tror du…
Minerva kommer ikke tilbage
-og du er ligeglad med hunden. -Virkelig?
Tror du det?
Jeg er lidt nervøs.
Det kan jeg se.
Ro på, det er den sidste.
Er du okay?
Min far fik en stor bøde fra Skat.
-Nej da. -Han skylder 7000.
-Satans! -Han prøvede at snyde.
Han leder efter et job, det forbandede fæ.
Jeg er en stor fan af Alfonso.
Hold kæft og få tre hunde!
Jeg har lidt ondt af de guldfisk.
Så… orange,
uden ambition.
Pol Rubio.
Hvad?
"Regelbryderen."
Debatligaen afhænger af dekanen,
men du gik direkte til rektor.
Du gik forbi dekanen, dårligt rådgivet af en professor der…
Jeg burde ikke sige det, men hun er ikke okay.
Og hun ansporede dig til at gå forbi mig.
Jeg vidste det ikke.
Nej…
Selvfølgelig.
Eller at da kurset begyndte,
trak hun sig fra den aktivitet.
Men da hun hørte, jeg stod for det,
ombestemte hun sig, og spillede beskidt.
Du studerer under mig.
Hvor længe er du her?
Fire år?
Jeg ved det ikke.
Dem, der bryder reglerne, holder ikke mere end to.
Så vi taler ikke sammen i dag?
Undskylder du for i lørdags?
Nej. Og ved du hvorfor?
Fordi jeg var ærlig.
Så er du uhøflig.
Er det dit problem, jeg dater Vidal?
Han vil have din finger op i røven, ikke?
Se der, det er jo pik-tegneren!
Hvorfor udnyttede du mig?
Du er ligeglad med debatligaen.
Du ville røvrende Vidal. Og mig.
Hør, knægt,
glemte du, du ville stjæle din vens projekt?
"Han kan intet," sagde du.
"Han er nederen, jeg er bedre!"
Du nød godt af, jeg røvrendte dem.
Det er jo et godt debat-emne.
Hvad er værre? At røvrende nogen eller vinde på det?
Helt ligeglad.
Op i røven med din debat.
Rolig nu, vi har tid nok!
-Hej. -Hej, Axel. Hvad så?
Hej hej!
Hvordan gik det?
Forhåbentlig ikke fordi jeg distraherede dig.
Nej, nej, det er fint.
Jeg så din ven Oti, hun sagde, den var okay.
Og at i skal have øl.
-Går du med? -Det gør jeg vel.
Lad os mødes, så vi kan gå sammen.
Eller mødes der.
Er du okay?
Ja, har det godt.
Pol! Pol, Pol!
Hey!
-Hvad? -Hvordan gik det?
-Elendigt. -Jeg klarede mig godt!
Jeg lærer en masse på uni.
-Biel, ikke… -Jeg gør det kort.
Jeg er dum.
at jeg snakker meget, og at vi ikke er venner.
-Stop nu… -Først
er debatligaen intet,
-og så stjæler du den. -Jeg har sagt,
at jeg er stoppet.
Det er din, jeg gør intet.
-Det vil jeg ikke. -Nej! Du skal gøre noget.
Helt ærligt? Jeg håber du lider.
Du forstår det ikke. Jeg kæmper med alt.
Kærlighed, studier, alt!
Jeg blev ikke født heldig!
-Pol… -Hej.
Hvad laver du her? Overarbejde, eller?
Nej, jeg ville sige, at jeg siger op.
Nej da! Hvorfor?
jeg må fokusere på studierne.
-Mange eksamener. -Pokkers.
Behandler jeg dig dårligt?
Absolut ikke! Men jeg kan ikke arbejde og læse.
Du hænger mig lidt til tørre.
Arbejd denne uge, til jeg finder en.
Umuligt, det kan jeg ikke.
Men jeg kender en, der
kan arbejde omgående.
Hvem? En ven?
-Nej, min far. -Jesus…
Hvad?
Han kan, hvad jeg kan.
-Han har altid arbejdet. -Nej.
Bedre med et ungt image.
Fordi du er ung.
Skrub af.
Betal, hvad du skylder.
Du skrider, og jeg skal også betale?
Betal mig for det, jeg har arbejdet.
Du er sådan et fjols.
Lad os gøre det klart: Ingen far, ingen penge.
Det her er ikke til gamle mænd.
Er det nødvendigt?
Du er en snob, selvom du ikke ligner en.
Min mor ville dø, hvis hun så mig.
Hold den som en joint.
Sid ikke så ret.
Se ikke så fin ud.
Sådan her, ikke?
Tag måtten og rul den.
Men ikke et ord, okay? Intet!
-Lad mig tale. -Sådan her?
Ja. Se, der er min mor.
Oti.
Oti!
Hvem er det?
Mor, jeg har et liv.
Forlod du Arnau for denne junkie?
Mor, det er nok. Han er ikke en junkie.
Hans far er psykolog.
Det er okay, han er sød.
Jeg bor hos ham. Der er plads.
Hvad er det du siger?
Nej dog! At bo hos ham? Hvor?
I et hus med venner.
Husbesættelse?
Det er blevet beboet i årevis, skid hul i banken!
Det er en slags kulturhus,
de har aktiviteter, opliver området
Hvad fanden har du gang i?
Du bor ikke med besættere!
Men hvad skal jeg så, mor?
Far smed mig ud, men jeg kan ikke sove ved en hæveautomat.
-Huset har et bad. -Det er nok!
Jeg ordner din far.
Du bliver hjemme.
Men denne hashryger…
Du ser ham ikke igen. Forstået?
Hej, Octavi! Hvordan gik turen?
Godt.
Der var kun motiverede studerende.
Det er godt for dig.
Lidt vand til i dag.
Jeg sagde ikke noget.
Og nogle piller.
Jeg vil ikke besvære dig og Silvia.
Jeg er en stille fyr.
Jeg skriver artikler, retter eksamener, går.
Jeg forstyrrer ingen.
Hvad mener du?
Hvis du forstår?
Hej, Silvia.
Halløj.
Alt det her gør mig
virkelig trist.
Også mig.
At du sådan gik…
…og tog ting, der ikke var dine.
Mine.
-Galning. -Måske, men du lånte den her.
Rablende sindssyg.
Du forstår ikke sindssyge.
Se, min kuglepen fra slagteren.
Hvis du vil have en,
skal du kneppe en slagter.
-Hej. -Hej, Pol.
Sådan har jeg aldrig set Etienne.
Han virkede skør.
Hvad er der galt?
Man har vel ikke brug for erfaring for at være bud.
Jeg tror…
Nej, jeg har ikke engang en vogn.
Men jeg kan leje en og betale i afdrag…
Hallo?
Din stodder!
Hej, Alfonso.
Åh, Rai. Pol er ikke hjemme.
Jeg fortæller ham, du kom.
Må jeg komme ind?
Altså, ja.
Men Pol er på universitetet.
Så du ham ikke?
En drink, måske?
Jeg forstår ikke helt.
Hvis du køber en øl, er jeg frelser.
Skatteproblemer?
Pol sagde det.
Jeg har et job til dig.
Helt ærligt er den eneste forskel på en alkoholiker,
der kom i fængsel for sprutkørsel og mig,
at jeg aldrig blev fanget.
Det virker mærkeligt,
men i sandhed
var jeg blot heldig.
Jeg kørte bil uden at kunne se.
Kørte ind i alle kantsten.
Jeg ved ikke, hvordan jeg kunne.
Hvor længe siden?
Tre år,
Jeg er misundelig. For mig, er det kun
to måneder og tre uger.
Hvordan går det?
Altså…
Du vil have sandheden, ikke?
Hvorfor sidde i en cirkel
og fejre ædruelighed? Jeg lyver ikke.
Det ville lette mig at drikke tre shots whiskey.
Men min familie støtter mig.
Det er godt.
Ja.
Den anden dag lavede min datter en omelet.
Jeg får også hjælp på arbejdet.
Jeg er meget heldig.
Skak?
Jo, jeg vil gerne deltage.
Lære skomagermat…
De tilbyder en masse på det lokale center.
Jeg er altid hjemme, Gloria.
Der er Pol.
Han siger ikke engang hej.
Tak for hjælpen.
Rai er en sær fyr, men jeg kommer igennem det.
Hvad?
Din ven kom og tilbød mig et job.
Der er en mexicaner der er taget hjem,
så jeg fik tilbudet.
Røvhul.
-Jeg nævnede bøden… -Hør her.
Kan jeg stole på Rai?
Betaler han mig, eller?
Hvor skal du hen? Lav nu ikke rod i det hele!
-Takket være Rai beholder jeg lejligheden. -Ja.
Betaler du for den?
-For pokker, nej! -Nej da!
Min sprøde kæreste,
hvis du spurgte min mor.
Hun ville have vidst det.
Men hun faldt for det. Hun er dum.
Sig det ikke om din mor.
Det er Pol.
Det tror jeg ikke.
Etienne forlod ham.
Hvad? Virkelig?
Hej.
Hvad er dit problem?
Vil du redde min far?
Stop med at grine af folk!
Jeg gav ham ikke penge.
Jeg gav ham et job.
Skal han ordne dit bad?
-Pol… -Hold kæft!
Slå græs?
Tørre op efter dig?
Du skal betale godt,
for ellers husker du mig resten af livet.
Skal vi af sted? Eller går vi sammen.
-Lad mig være. -Hey…
-Flyt dig. -Hvad?
-Flyt dig! -Køl ned…
Det kan jeg ikke.
Slap af, lad os snakke sammen.
Så nu er du terapeut?
Siden du er ældre og moden?
Det gider jeg ikke.
Hey! Hey!
Røvhul, hvad fanden laver du?
Skrid.
Først er du sød, og nu et svin?
Gå ikke, jeg beder.
Hvad er der galt?
Jeg skulle have solgt stoffer.
Pol.
Hvad laver du?
Stop, jeg kenderh am.
Pol, for helvede… Pol. Gør det ikke.
Pol, for helvede.
Gør det ikke.
Jeg kan ikke gøre det om.
Sådan var det også for mig.
Pol…
Det er på tide.
Jeg ventede i en halv time.
-Undskyld mig. -Kom ind.
Det er pakken.
Den er ret tung.
Hvor parkerede du?
Jeg tog metroen og bussen.
Hvordan tager du den så med på auktion?
Rai nævnede ikke en vogn.
Rai? Hvem er du?
Alfonso Rubio Escobar.
Rai bad mig om at komme,
så jeg kunne tage mexicanerens job.
Du godeste…
Så du ved intet?
Din søn sagde, at du og jeg ville skrive under på en kontrakt.
Kontrakt?
Giver du mig penge? Hvordan kan jeg stole på dig?
Lad os være åbne.
Kan en mand på din alder
tage sig af syv soveværelser, tre værelser
og en have?
Det er ikke let.
Den tidligere ansatte var 30 og fuld af energi.
Jeg skal nok leve op til forventningerne.
Her er din første opgave:
mind mig om at dræbe min søn.
-Hej, Amy. -Hej, Arnau.
-Hvorfor er du her? -Oti og jeg slog op.
Så…?
Hun ved, jeg mangler et sted,
og ham franskeren er væk, ikke?
Det er stort!
-Jeg tager det. -Arnau…?
Hvad så, Biel? Noget af et hus, ikke?
Alle, ud! Lad os se, hvor længe vi holder.
Holder?
Må jeg tage franskerens værelse?
Sagde Oti ikke noget?
-Nej. -Nej.
Jeg vil ikke blandes ind i noget.
-Heller ikke mig. -Fedt.
Jeg ringer til Oti.
Du godeste, en mand i huset!
To, vel? Jeg er her også.
Okay.
Startede du i dag?
Mine hænder har travlt og kan ikke kvæle dig.
Du overdriver.
Henry forlader os, og du sender en sygelig gammel mand!
Den var ny, mor!
Køb en ny. Eller send oldingen.
Ville du have en 20-årig?
-Du er så dum! -Okay!
Det er Pols far. Han er troværdig.
Men du skulle have sagt det.
Jeg er lidt barnlig, og vil overraske dig.
Javel.
Cosmos død berører mig ikke.
Man behøver ikke elske hunde.
Eller mennesker.
Ens følelser.
Man ved bedre.
Hvornår kommer Minerva?
Ja.
Skæld mig ikke ud, selvom du er min sponsor.
Nej, jeg sagde at
jeg åbnede en whiskeyflaske,
og jeg duftede til den.
Og hvad så?
Er det ulovligt at dufte til whiskey i AA?
Jeg tager endnu en benzo.
Jesus.
Hvis psyk'en ikke øger dosen, gør jeg.
For helvede. Det er det.
Okay, tak.
For helvede!
Er du gået med i en kult?
Var pikken, du tegnede på eksamen et selvportræt?
Hvad er der galt med dig?
Det har intet at gøre med
mine planer om at irritere dekanen.
Jeg drak ikke.
Tror du mig?
Ja.
Jeg drikker ikke længere.
Men har isme-endelsen.
Jeg er stadig syg.
Jeg har følt mig fuld hele dagen.
Hvorfor er jeg her?
For at forhandle debatligaen.
Ikke op til debat.
Filosofiens ti bud kan opsummeres således:
ked os ikke. Hvad er filosoffer?
Kedelige.
Debatligaen er kedelig.
Vi må finde en inspirerende debat.
Symposion.
Vi kunne genskabe Platons Symposion.
Kan du lide det, lamslåede man?
Gør mig en tjeneste.
Drik for mig.
Hvordan føles det?
Beroligende.
Pol!
Har Rai sagt noget?
-At du får løn. -Godt.
Et palæ af særlinge.
Du ser ikke godt ud.
Jeg er træt.
Vi har en besøgende.
Nu? Virkelig?
Gloria inviterede en gammel lærer.
Hvem?
Den med litteratur.
Han du huske cannellonifyldet?
-Ja. -Ja.
-De er så…
-Hej. -Nå da, Pol Rubio!
-Hvordan går det? -Jeg lever.
Som altid, ikke?
-Præcis. -Aftensmad?
Det er godt, du er her.
-Ja, jeg er glad for at se Gloria. -Ja.
Jeg så på den turistlejlighed.
Skørt, ikke?
Ja. Heldigvis bliver vi på den anden side.
Går det godt, Millán?
Tjah, fint i dag.
Det er dage siden.
Nogle gange må de minde mig om det.
Men jeg husker sædvanligvis alt.
Som den sætning, jeg startede med på tavlen.
"Lad os spise børn"
Så med nye elever, startede jeg med:
"Lad os spise børn."
En imperativ.
Hvordan redder vi deres liv?
Med et komma.
"Lad os spise, børn."
Tristhed.
Jeg tog en HIV-test, og den var positiv.
Jeg er så bange.
Jeg vil ikke sige det til nogen.
Ingen! Fortæl venligst ingen.
Bare rolig.
Måske glemmer jeg det før i morgen.
Hvad sagde lægen?
Jeg klarer mig, jeg skal tage det roligt
og tage medicin resten af livet.
Så gør det.
Hvis jeg ikke tog min medicin,
ville jeg glemme de gange…
1989, i Berlin,
med den lækre 30-årige blondine. Helt utroligt!
Næsten 12 timer, hvor vi bare
knaldede løs.
Manden var rasende, og gennemsøgte hotellet.
Natten efter
faldt muren.
Vi må være forsigtige, Pol Rubio.
Godt at se dig, Millán.