‏NETFLIX מציגה
‏- סדרה מקורית של MOVISTAR -
‏- הו, מזל, כמו הלבנה -
‏אני אחלים מזה?
‏אין תרופה. אתה יכול לחיות עם זה.
‏אבל יש אנשים שמתים. ‏-תקשיב לי.
‏לא, תגיד לי כמה זמן אצטרך ‏לקחת כדורים כדי להישאר בחיים…
‏אני יכול לדבר?
‏עם טיפול ראוי אתה לא תמות מאייץ'-איי-וי.
‏ותירגע, תתחיל לקבל טיפול בקרוב.
‏איך קיבלתי את הדבר הזה?
‏הרי אני תמיד משתמש בקונדומים כשאני מזיין.
‏זה היה בחור אחד ‏שלוש או ארבע פעמים, אני לא זוכר.
‏קיבלתי איידס בגלל מזל רע דפוק…
‏אין לך איידס. ‏-לא? אז מה זה?
‏מה זה? ‏-זה אייץ'-איי-וי.
‏זה השם המפונפן, ‏אבל זה איידס, אל תזיין בשכל!
‏אל תדבר אליי ככה.
‏אני מבין שאתה נסער.
‏אנחנו כאן לתת לך מידע ולעזור לך.
‏אתה תפתח איידס אם לא תיקח תרופות.
‏לכמה זמן אני צריך לקחת את התרופות?
‏כל יום.
‏לנצח.
‏מה אני אעשה עכשיו?
‏לאן אלך?
‏הבדיקה יצאה שלילית.
‏קיבלת את התוצאות? ‏-כן. הכול בסדר.
‏נתנו לי לבוא מוקדם.
‏ראו לי בפנים שלא ישנתי כל הלילה.
‏אנחנו יחד בזה.
‏יכולת להדביק אותי, אתה יודע?
‏מזל שהזדיינו עם קונדומים.
‏אני תמיד משתמש בקונדומים, אטיאן. ‏-תמיד?
‏באמת, תמיד?
‏אז מה, עכשיו אתה מושלם?
‏אלוהים, אטיאן!
‏בסדר.
‏איך אתה מרגיש?
‏בסדר, אני בסדר גמור.
‏אל תספר לאף אחד בבקשה.
‏אני לא רוצה שאף אחד ידע.
‏כן, בטח. ‏-בסדר.
‏אמרו מתי תתחיל לקחת את התרופה?
‏בקרוב. אמרו שיתקשרו אליי.
‏אני לא ממש יודע מה אמר הרופא.
‏אין לך מבחן היום?
‏אני לא יכול לעשות מבחן עכשיו.
‏פול, אתה חייב ללכת.
‏זה חשוב לך.
‏בואו נעצור כאן.
‏אוקטבי מדהים.
‏השיעורים שלו מעניינים,
‏והמאמרים שלו בעיתון מרתקים.
‏אני חושב שהוא מחבב אותי.
‏זה הרובע היהודי המפורסם.
‏השרידים אופייניים למגורים יהודיים, ‏אך אינם בולטים לעין.
‏אתם מזהים משהו?
‏שמעתי שעל האבנים
‏באמות הדלת היה משהו מגולף.
‏נכון. הם עשו את זה ‏כדי לתלות קלף שכתובים בו פסוקים.
‏נראה כמה מהם.
‏חוקי התלמוד מורים:
‏"היהודים לא נתונים ל'מזל'".
‏מישהו כאן יודע מה זה "מזל"?
‏הפירוש הוא…
‏נוטף מהמרומים.
‏בדיוק! טפטוף שנופל מהשמיים.
‏טפטוף שאנחנו לא יכולים לשלוט בו.
‏כלומר, המשמעות של חופש ממזל היא
‏שאנחנו חופשיים לשנות
‏את הגורל שלנו באמצעות המעשים שלנו.
‏הרקליטוס אמר "אופיינו הוא גורלנו".
‏כנגד, ניזכר באחד השירים הגוליארדים:
‏"הו, המזל, כמו הלבנה, לנצח משתנה".
‏המזל משתנה תמיד, כמו הירח.
‏במקרה הזה, אנחנו נתונים לגורל
‏תופעות שאנו לא יכולים לשלוט בהן.
‏והשאלה שלי היא:
‏איך אנחנו מגיבים לגחמות הגורל?
‏בכניעה.
‏זו אפשרות אחת.
‏או שאנחנו יכולים לקבל את העובדה ‏שייתכן שיונה תחרבן עלינו
‏וניאחז במה שבאמת תלוי בנו.
‏ואם לא הולך לנו,
‏אפשר ללמוד מהמצוקה.
‏בסדר, אז הנה השאלה הגדולה:
‏יש לנו מזל אם אנחנו חסרי מזל?
‏לא!
‏כן, צריך לצבוע אותם.
‏המדליונים שמורים היטב.
‏אני לא הייתי צובע אותם.
‏העצה שלי היא… ‏-אני לא צריך את העצה שלך.
‏אבא שלך אמר שצריך לשפץ את המדליונים.
‏אני מזכיר לך שזה נכלל בהצעת המחיר
‏ששלחת לדירקטוריון.
‏אנחנו רוצים שהכתובות ייראו חדשות ונוצצות.
‏במיוחד המוטו של האוניברסיטה:
‏"ליברטאס"…
‏פרפו… ‏-"פרפונדט".
‏"ליברטאס פרפונדט אומניה"… ‏-לוקה.
‏"לוקה".
‏"ליברטאס פרפונדט אומניה לוקה", כלומר:
‏החופש שוטף הכול באור.
‏אקסל, מתי תסיים?
‏כשאסיים!
‏צריך להחזיק אותו קצר, אבל הוא נהדר.
‏אני מעדיפה משחקי תפקידים. ‏-כן?
‏תמיד אהבתי משחקי בנייה,
‏מאז ומעולם.
‏אתה הבחור הטיפוסי שהייתי מכירה להורים שלי.
‏בטח.
‏אנחנו יכולים להתחתן בחודש הבא.
‏בסדר, חכה רגע, תקשיב.
‏אני צריכה טובה, משהו רציני.
‏אימא שלי באה היום.
‏אז מה הטובה?
‏טוב, תעמיד פנים שאתה החבר שלי ‏בזמן שאימא שלי בסביבה.
‏נדבר מחר. בסדר. נתראה.
‏שלום.
‏חשבתי על דרכים לגרום לסטודנטים
‏להצטרף למועדון הדיונים.
‏תשכח מזה.
‏מה?
‏עזוב את זה.
‏תשכח מזה.
‏סטודנט אחר יהיה אחראי לזה.
‏אבל בחרת בי.
‏אין לי קשר לזה, זו החלטה מלמעלה.
‏אחד מחבריך ללימודים דיבר עם הרקטור
‏והוא השתכנע.
‏אני מצטער.
‏אה… בסדר.
‏אתה לא רוצה לדעת מי זה?
‏אני מבין.
‏זה המבחן.
‏כן.
‏זה משנה שעברה.
‏אני לא יודעת, אין לי מושג.
‏מה איתך? איפה היית?
‏מה?
‏אבא שלך הופיע אתמול ונעלמת.
‏אה, כן.
‏רציתי להסביר
‏לגבי מינרווה וקוסמו. אני חושב שאתה…
‏תפסיק. מינרווה לא תחזור
‏ואתה לא שם זין על הכלב שלך. ‏-באמת?
‏זה מה שאתה חושב?
‏מצטער, אני קצת לחוץ.
‏שמתי לב.
‏תירגע, זה המבחן האחרון.
‏אתה בסדר?
‏אבא שלי קיבל קנס עצום מרשות המסים.
‏באמת. ‏-הוא חייב 7,000 אירו.
‏זין! ‏-הוא ניסה לרמות אותם.
‏הוא מחפש עבודה, הוא אידיוט פזיז.
‏אני מעריץ של אלפונסו, גבר.
‏תשתוק ותקנה שלושה כלבים!
‏תמיד ריחמתי קצת על דגי הזהב האלה.
‏ממש… כתומים,
‏חסרי שאיפות.
‏פול רוביו.
‏מה?
‏"שובר החוקים".
‏מועדון הדיונים תלוי במשרד הדיקן,
‏אבל אתה ניגשת היישר לרקטור.
‏אתה עקפת את הדיקן ‏על סמך עצה גרועה ממרצה ש…
‏אני לא אמור להגיד את זה, ‏אבל האישה הזאת לא בסדר.
‏והיא עודדה אותך לעקוף אותי בחוצפה.
‏שמע, אני לא ידעתי.
‏לא…
‏מובן שלא.
‏וגם לא ידעת שכשהקורס התחיל
‏היא פרשה מהפעילות הזאת.
‏כשהיא שמעה שאני האחראי
‏היא שינתה את דעתה ושיחקה מלוכלך.
‏אתה סטודנט שלי.
‏כמה זמן תהיה כאן?
‏ארבע שנים?
‏אני לא יודע.
‏אלה שמפרים את הכללים ‏לא שורדים יותר משנתיים.
‏אז מה, לא תדברי איתי כל היום?
‏את תתנצלי על יום שבת האחרון?
‏לא, ואת יודעת למה?
‏כי אמרתי מה שאני חושבת.
‏אז את חסרת נימוס.
‏אם אני יוצאת עם וידאל, זה ענייני.
‏תודי בזה, הוא אוהב שדוחפים לו אצבע בתחת?
‏תראו מי כאן! צייר הבולבולים!
‏למה ניצלת אותי, מריה?
‏לא אכפת לך ממועדון הדיונים.
‏רק רצית לדפוק את וידאל, ‏ובשביל זה דפקת גם אותי.
‏תשמע, ילד,
‏כבר שכחת שרצית לגנוב לחבר שלך ‏את הפרויקט הזה?
‏אמרת שהוא לא יכול לעשות את זה.
‏"הוא גרוע, אני טוב יותר!"
‏ברור שכשאני דפקתי אותו אתה הרווחת מזה.
‏בבקשה, יש לך נושא לדיון.
‏מה גרוע יותר מבחינה מוסרית, ‏לדפוק מישהו או להרוויח מזה?
‏לא אכפת לי.
‏תזדייני את והדיון שלך.
‏תאט, נגיע בזמן.
‏היי. ‏-שלום, אקסל, מה נשמע?
‏היי!
‏איך היה המבחן?
‏אני מקווה שלא הסחתי את דעתך ‏יותר מדי ביום שבת.
‏לא, זה בסדר.
‏ראיתי את חברה שלך אוטי, ‏היא אמרה שהמבחן היה בסדר.
‏היא אמרה שאתם הולכים לשתות בירה.
‏אתה תלך? ‏-כנראה.
‏בוא ניפגש לפני כן, נלך יחד.
‏או שאנחנו יכולים להיפגש שם.
‏אתה בסדר?
‏כן, בסדר גמור.
‏פול!
‏היי!
‏מה? ‏-איך היה המבחן?
‏נוראי. ‏-לי הלך ממש טוב.
‏אני לומד המון באוניברסיטה.
‏ביאל, אני לא יכול… ‏-אל תדאג, זה יהיה מהיר.
‏למדתי שאני טיפש.
‏שאני מדבר יותר מדי ושאנחנו לא חברים.
‏בחייך, תפסיק… ‏-ראשית, מועדון הדיונים לא עניין אותך,
‏ואז אתה גונב אותו ממני. ‏-אמרתי לבולאניו,
‏אני פורש. פשוט ככה.
‏כולו שלך. אני לא אעשה שום דבר.
‏אני לא רוצה. ‏-לא! אתה חייב לעשות משהו. אתה יודע מה?
‏אני מקווה שתסבול מזה.
‏אתה לא מבין, לי זה קשה פי שלושה.
‏באהבה, בלימודים, בכל!
‏אני לא נולדתי עם מזל!
‏פול… ‏-שלום.
‏מה אתה עושה כאן? שעות נוספות או מה?
‏לא, רציתי להגיד לך שאני מתפטר.
‏אין מצב! למה?
‏אני צריך להתמקד בלימודים.
‏יש לי המון מבחנים. ‏-חרא.
‏אני מתייחס אליך גרוע כל כך?
‏מה פתאום! אבל אני לא יכול לעבוד וללמוד.
‏אתה מעמיד אותי בבעיה.
‏אתה חייב לעבוד השבוע עד שאמצא מישהו אחר.
‏לא, זה בלתי אפשרי, אני לא יכול.
‏אבל אני מכיר מישהו ש…
‏יכול להתחיל מיד.
‏מי? חבר שלך?
‏לא, אבא שלי. ‏-חרא…
‏מה?
‏הוא יכול לעשות מה שאני עושה.
‏הוא תמיד עובד. ‏-אמרתי שלא.
‏אני מעדיף תדמית צעירה לעסק שלי.
‏כי אתה צעיר כל כך.
‏עוף מכאן.
‏אתה צריך לשלם לי מה שאתה חייב לי.
‏אתה עוזב אותי פתאום ‏ועכשיו אני צריך לשלם לך?
‏לא, תשלם לי על השעות שעבדתי.
‏אתה אידיוט.
‏אני אבהיר לך: אמרתי לא לאבא ולא לכסף.
‏החניון שלי הוא לא מקום לזקנים.
‏זה הכרחי?
‏אתה ממש סנוב, אבל אתה לא נראה כזה.
‏אימא שלי תמות אם תראה אותי. ‏-קח.
‏תחזיק את זה כאילו זה ג'וינט.
‏אל תשב זקוף כל כך.
‏תפסיק להיראות עשיר כל כך.
‏ככה, נכון?
‏תראה, קח את הבד הזה ותגלגל אותו.
‏אבל אף מילה, בסדר? שום דבר!
‏שקט, תן לי לדבר. ‏-ככה?
‏כן. תראה, הנה אימא שלי.
‏אוטי.
‏אוטי!
‏מי זה?
‏אימא, יש לי חיים.
‏עזבת את ארנאו בשביל הנרקומן הזה?
‏מספיק, אימא. הוא לא נרקומן.
‏אבא שלו פסיכולוג.
‏זה בסדר, הוא בחור נחמד.
‏אני חיה איתו. יש לו חדר.
‏על מה את מדברת?
‏אין סיכוי! חיה איתו? איפה?
‏בבית עם חברים.
‏אתם מתנחלים שם?
‏גרים שם כבר שנים, שהבנקים יזדיינו.
‏זה כמו בית תרבותי,
‏הם עושים פעילויות, מחיים את השכונה.
‏מה עובר עלייך?
‏את לא תחיי עם מתנחלים מלוכלכים!
‏אבל, אימא, מה אני יכולה לעשות?
‏אני לא צריכה לישון ברחוב ‏רק כי אבא העיף אותי מהדירה.
‏ובבית יש מקלחת. ‏-מספיק!
‏אני אטפל באבא שלך.
‏תמשיכי לגור בדירה.
‏אבל המסטול הזה…
‏את לא תיפגשי איתו שוב. ברור?
‏היי, אוקטבי! איך היה הסיור?
‏טוב.
‏רק הסטודנטים בעלי המוטיבציה באו.
‏זה רק לטובתך.
‏היום זה מים.
‏לא אמרתי שום דבר.
‏וגם כמה כדורים.
‏אני לא רוצה לעורר בעיות בינך לסילביה.
‏אני אדם שקט,
‏אני כותב מאמרים, מתקן מבחנים והולך הביתה.
‏אני לא מפריע לאף אחד.
‏על מה אתה מדבר?
‏את יודעת לאן אני הולך?
‏שלום, סילביה.
‏שלום.
‏כל זה באמת
‏מעציב אותי מאוד.
‏גם אותי.
‏העובדה שעזבת ככה…
‏ולקחת דברים שלא שייכים לך.
‏זה שלי.
‏את משוגעת. ‏-אולי, אבל את השאלת את זה ממני.
‏משוגעת לחלוטין.
‏אין לך מושג מה זה שיגעון.
‏תראי, העט שלי מהקצבייה.
‏אם את רוצה אחד כזה,
‏לכי תזייני קצב.
‏שלום. ‏-שלום, פול.
‏אף פעם לא ראיתי את אטיאן ככה.
‏הוא נראה משוגע.
‏מה קרה?
‏טוב, לא צריך יותר מדי ניסיון ‏להיות איש שליחויות.
‏כלומר…
‏לא, אין לי משאית,
‏אבל אני יכול לשכור ולשלם בתשלומים…
‏הלו?
‏בן זונה!
‏שלום, אלפונסו.
‏ראי. פול לא בבית, אני מצטער.
‏אני אגיד לו שבאת.
‏אפשר להיכנס?
‏טוב, כן.
‏אמרתי לך שפול באוניברסיטה.
‏לא ראית אותו?
‏אפשר משהו לשתות?
‏אני לא מבין אותך.
‏אם תקנה לי בירה אני אעזור לך.
‏הבעיה ברשות המסים?
‏פול סיפר לי.
‏יש לי עבודה בשבילך.
‏בואו נהיה כנים,
‏ההבדל בין אלכוהוליסט
‏שישב בכלא על נהיגה בשכרות וביני…
‏הוא שלא תפסו אותי.
‏אולי זה נראה מוזר,
‏אבל האמת היא
‏שהיה לי מזל.
‏הייתי נוהגת כל יום עיוורת לחלוטין.
‏הייתי מתנגשת בכל מדרכה.
‏אני לא יודעת איך הצלחתי להגיע לעבודה.
‏כמה זמן את פיכחת?
‏שלוש שנים היום.
‏אני מקנאה בך, אחותי. אני רק…
‏חודשיים ושלושה שבועות.
‏מה שלומך, מריה?
‏טוב…
‏באים לכאן לומר את האמת, נכון?
‏אחרת, מה הטעם לשבת במעגל
‏ולחגוג את הפיכחות? אז אני לא אשקר לכם,
‏הייתי שמחה מאוד לשתות ארבע כוסות ויסקי.
‏למזלי, המשפחה שלי תומכת בי.
‏זה נהדר.
‏כן.
‏לפני כמה ימים הבת שלי הכינה לי ‏חביתת תפוחי אדמה.
‏ועוזרים לי גם בעבודה.
‏יש לי הרבה מזל, באמת.
‏שחמט?
‏כן, הייתי שמח ללמוד איזה קורס,
‏ללמוד את מט הסנדלרים…
‏יש דברים נהדרים במרכז הקהילתי כאן.
‏אני תמיד תקוע בבית, גלוריה.
‏זה פול.
‏הוא אפילו לא אומר שלום.
‏תודה על העזרה, בן.
‏ראי בחור מוזר, אבל לפחות אני אצא מהבור.
‏על מה אתה מדבר?
‏חבר שלך בא להציע לי עבודה.
‏המקסיקני חזר למדינה שלו לזמן מה,
‏והוא הציע לי את העבודה שלו.
‏בן זונה.
‏הזכרתי את הקנס, אבל… ‏-תקשיב לי.
‏אני יכול לסמוך על ראי?
‏הוא ישלם לי או מה?
‏לאן אתה הולך? אל תדפוק לי את זה!
‏הודות לראי אני אמשיך לגור בדירה. ‏-כן.
‏אתה משלם עליה?
‏בחייך, לא! ‏-אין סיכוי!
‏הוא התחזה לחבר המפוקפק שלי
‏מול אמי. ‏-לו הייתה בעניינים,
‏היא הייתה מבינה, עם הפנים האלה…
‏טוב, היא האמינה. אימא שלי מטומטמת.
‏נו, את לא יכולה לדבר כך על אימא שלך.
‏זה בטח פול.
‏לא נראה לי.
‏אטיאן נפרד ממנו.
‏זין! ברצינות?
‏שלום.
‏מה הבעיה שלך?
‏אתה רוצה להיות המושיע של אבא שלי?
‏נמאס לי מזה שאתה לועג לאנשים!
‏לא נתתי לו כסף,
‏רק נתתי לו עבודה. זה לא סיפור.
‏אתה רוצה שהוא יכין לך את האמבטיה?
‏פול… ‏-תשתקי!
‏הוא יגזום את הדשא?
‏ינקה את החרא שלך?
‏אני מקווה שתשלם לו טוב,
‏אחרת תזכור אותי כל החיים המזדיינים שלך.
‏מעולה! שנלך? או שאנחנו יכולים לעזוב יחד.
‏תעזוב אותי. ‏-היי…
‏זוז. ‏-מה קרה?
‏זוז! ‏-תירגע…
‏לא, אני לא יכול להירגע.
‏תירגע, בוא נלך לאנשהו ונדבר.
‏אז עכשיו אתה מטפל?
‏כי אתה זקן ובוגר?
‏אני לא מבזבז את הזמן שלי עליך.
‏היי!
‏ככה אתה מתייחס אליי, חתיכת חרא?
‏עזוב אותי.
‏קודם אתה נחמד ואז אתה זבל?
‏אל תעזוב אותי בבקשה.
‏מה קרה?
‏הייתי צריך להיות סוחר סמים.
‏פול.
‏מה אתה עושה?
‏עזבי, אני מכיר אותו.
‏פול, גבר… פול. אל תעשה לי את זה.
‏לעזאזל, פול.
‏אל תעשה את זה בבקשה…
‏אני לא יכול לחזור לאחור. ‏אני לא יכול לתקן את זה.
‏קרה לי אותו דבר.
‏פול…
‏הגיע הזמן.
‏אני מחכה כבר חצי שעה.
‏תסלחי לי. ‏-תיכנס.
‏הנה החבילה.
‏היא די כבדה.
‏איפה חנית?
‏גברתי, באתי ברכבת התחתית ובאוטובוס.
‏אז איך תיקח את זה לבית המכירות?
‏ראי לא אמר לי שום דבר על משאית.
‏ראי? מי אתה, לעזאזל?
‏אלפונסו רוביו אסקובר.
‏ראי אמר לי לבוא לכאן
‏למלא את מקומו של המקסיקני.
‏אלוהים אדירים…
‏אז את לא ידעת על זה?
‏הבן שלך אמר לי שאנחנו נחתום על חוזה.
‏חוזה?
‏אז תיתנו לי מזומן במעטפה? ‏איך אני יכול לסמוך עליכם?
‏בוא נהיה כנים.
‏אתה בגילך
‏יכול לטפל בשבעה חדרי שינה,
‏שלושה סלונים וגינה?
‏זה לא פשוט כל כך.
‏העובד הקודם היה בן 30 ‏והייתה לו הרבה אנרגיה.
‏אני אעמוד בציפיות שלך, אל תדאגי.
‏הנה המשימה הראשונה שלך:
‏תזכיר לי להרוג את הבן שלי.
‏שלום, איימי. ‏-שלום, ארנאו.
‏למה אתה כאן? ‏-אוטי ואני נפרדנו.
‏אז…
‏אני צריך מקום לגור בו
‏והיא אמרה שהצרפתי עזב, נכון?
‏אה… ‏-זה עצום!
‏מגניב, אני אקח אותו. ‏-ארנאו?
‏מה נשמע, ביאל? ממש בית משוגעים, לא?
‏כולם עוזבים, נראה כמה אנחנו נחזיק מעמד.
‏נחזיק מעמד?
‏אם אתם מסכימים, אני אקח את החדר של הצרפתי.
‏אוטי לא אמרה לך?
‏לא. ‏-לא.
‏אני לא רוצה להתערב בבעיות שלכם, בסדר?
‏לא, גם אני לא. ‏-מגניב.
‏אני אתקשר לאוטי, בסדר?
‏אלוהים אדירים, גבר בבית שלי!
‏שני גברים, לא? גם אני כאן.
‏בסדר.
‏התחלת היום?
‏הידיים שלי עסוקות כדי שלא אוכל לחנוק אותך.
‏את ממש דרמטית.
‏הנרי עוזב ואתה שולח לי זקן חלש וחולה!
‏זה חדש, אימא!
‏תקנה אחד חדש, אידיוט, ‏או שתשלח את הזקן לקנות לך.
‏רצית בן 20 או מה?
‏אתה ממש מטומטם! ‏-בסדר!
‏הוא אבא של פול. אפשר לסמוך עליו, אימא.
‏אבל היית צריך להגיד לי.
‏זה קטע ילדותי, אני אוהב להפתיע אותך.
‏אני רואה.
‏המוות של קוסמו לא משפיע עליי.
‏זו לא חובה לאהוב כלבים.
‏או אנשים.
‏רגשות של אדם…
‏אתה יודע טוב ממני.
‏מתי חוזרת מינרווה?
‏כן.
‏אל תנזוף בי, גם אם אתה הספונסר שלי.
‏לא, אני אמרתי
‏שפתחתי בקבוק ויסקי
‏והרחתי אותו.
‏נו, אז מה?
‏אסור להריח ויסקי באלכוהוליסטים אנונימיים?
‏אני אקח עוד משכך כאבים.
‏לעזאזל.
‏אם הפסיכיאטר לא יגדיל לי את המרשם, ‏אני אעשה את זה.
‏בדיוק, זהו זה.
‏בסדר, תודה.
‏חרא.
‏הצטרפת לכת או מה?
‏הזין שציירת במבחן זה דיוקן עצמי?
‏אני לא יודעת מה הבעיה שלך,
‏אבל ברור שהיא לא קשורה
‏לתוכניות שלי להרגיז את הדיקן.
‏לא שתיתי.
‏אתה מאמין לי?
‏כן.
‏הפסקתי לשתות אלכוהול.
‏אבל אני עדיין "-יסטית".
‏אני עדיין חולה.
‏הרגשתי שיכור כל היום.
‏אני אפילו לא יודע למה אני כאן.
‏לדון על מועדון הדיונים.
‏אני לא מעוניין בדיונים.
‏אפשר לסכם את עשר הדיברות של הפילוסופיה כך:
‏אל תשעממו אותנו.
‏ומה עושים הפילוסופים?
‏משעממים.
‏מועדון הדיונים משעמם.
‏צריך לחשוב על דיון מעורר השראה.
‏המשתה.
‏אנחנו יכולים לשחזר את המשתה של אפלטון.
‏אתה אוהב את זה, האיש האילם?
‏תעשה לי טובה.
‏תשתה בשבילי.
‏מה ההרגשה?
‏זה די מרגיע.
‏פול!
‏ראי אמר לך משהו?
‏שהוא ישלם לך. ‏-יופי.
‏האחוזה ההיא מוזרה.
‏אתה לא נראה טוב.
‏אני עייף.
‏יש לנו אורח.
‏עכשיו? באמת?
‏גלוריה הזמינה מורה לשעבר.
‏מי?
‏המורה לספרות.
‏אתה זוכר את המילוי של הקנלוני?
‏כן. ‏-כן.
‏כן. ‏-הם ממש…
‏שלום. ‏-ובכן, פול רוביו!
‏מה שלומך? ‏-בבקשה.
‏בדיוק אותו דבר, נכון?
‏כן, בדיוק. ‏-ארוחת ערב?
‏בבקשה. טוב לראות אותך.
‏כן, אני שמח לראות את גלוריה. ‏-כן.
‏הסתכלתי על הדירה של התיירים…
‏משוגע, נכון?
‏כן… למרבה המזל, אנחנו בצד השני.
‏מה שלומך, מילאן?
‏טוב, אני מרגיש בסדר היום.
‏עברו כמה ימים.
‏הם צריכים להזכיר לי לפעמים.
‏אבל יש דברים שאני זוכר מצוין.
‏למשל, המשפט שכתבתי בלוח ביום הראשון שלי.
‏"בואו נאכל ילדים".
‏בכל פעם שיש לי תלמידים חדשים ‏אני מתחיל את השיעור כך:
‏"בואו נאכל ילדים".
‏זה ציווי.
‏איך נוכל להציל את חייהם?
‏בהוספת פסיק.
‏"בואו נאכל, ילדים".
‏עצב.
‏עשיתי בדיקת אייץ'-איי-וי ואני חיובי.
‏אני מפחד כל כך.
‏אני לא רוצה לספר לאף אחד.
‏לאף אחד! אל תספר להם בבקשה.
‏אל תדאג.
‏אולי אני אשכח עד מחר.
‏מה אמר לך הרופא?
‏שאני בסדר, שאני צריך להירגע ו…
‏שאני צריך לקחת תרופה לכל החיים.
‏אז תעשה את זה.
‏שמע, לולא לקחתי את התרופות שלי כל יום
‏הייתי שוכח את כל הפעמים…
‏1989 בברלין,
‏עם בלונדינית מהממת בת 30. לא האמנתי!
‏כמעט 12 שעות ברצף,
‏לא יצאנו מהחדר.
‏הבעל רתח מזעם, הוא חיפש בכל המלון.
‏לילה אחרי זה
‏החומה נפלה.
‏אנחנו צריכים לשמור על עצמנו, פול רוביו.
‏שמחתי לראות אותך, מילאן.