NETFLIX UVÁDÍ
PŮVODNÍ SÉRII MOVISTAR+
V Barceloně existuje holič,
který holí jenom jenom ty Barceloňany,
kteří se neholí.
Zde ale přichází paradox:
holič…
Taktéž žije v Barceloně.
Tudíž, holič oholí sám sebe,
pouze pokud se sám neoholí.
Toto je rozpor,
ve kterém „alfa“ je jedinou pravdou
„negace alfa.“
Vítejte ve světě autoreferenčních paradoxů,
jež budeme objevovat ve Filozofii jazyka.
Ahoj, Oti.
Konečně zvedneš telefon kamarádce.
Promiň, po té věci s Etiennem jsem si vzal volno.
To chápu, bylo to tak nečekané…
Pole, člověče, chybíš nám.
Biel se pořád dívá na moje prsa.
Taky mi chybíte.
Právě jsme začali s „Fildou“ jazyka.
Můžu použít tvé poznámky?
Pokud si pro ně přijdeš.
Měj je připravené, zastavím se dnes.
ČÁP
Pole!
Co je?
Nic, přemýšlel jsem
jestli dnes půjdeš do školy.
Ano. Stávka na fakultě skončila.
A jak to jde na parkovišti?
Normálně. Šéf je osina v zadku.
Jdu. Užijte si den.
Dobře. Dneska přijdu pozdě.
Mladý šachový mistr
nás učí nějaké tahy.
Vážně? Můj bože!
- Ahoj, měj se! - Uvidíme se potom.
Nedívej se tak na mě.
Jak začneš lhát, je těžké s tím skončit.
Jo…
Řekl bych jí pravdu,
kdybych byl statečný jako ty.
Ahoj.
- Zdravím, jak se máte? - Kouříte, že?
Ano, dejte si.
Došli mi cigarety.
Omlouvám se, že ruším vaše umění.
Nic se neděje.
- Kouříte tady? - Ano.
- Nebojte. V pořádku. - Ne, ne.
Preferuji kouření venku.
Už vidím, proč jste opustil mou hodinu.
Jste jediný, kdo umí něco opravit.
Možná se odplížím.
Odplížíte… To zní dobře.
Říká se, že Metafyzika je taky hezká.
Můžete chodit, kam chcete.
Není metafyzika tím nejdůležitějším ve filozofii?
Ne nutně.
No, etika existuje už od počátku lidstva.
Metafyzika je to, co bylo i předtím.
Je jako skutečná filozofie.
Jsou vaši rodiče naživu?
Ano.
Dnes v noci je zabiji.
Zítra si vy a já promluvíme o metafyzice.
Alfonso!
Co to sakra!
Jste hluchý, nebo co?
Co to děláte, madam?
Proč jste mi sahal na spodní prádlo?
No, pral jsem.
To je práce Herminie.
Aha.
Víte, u nás doma peru většinou já.
Já nejsem vaše žena.
Na kalhotky mi nesahejte.
Jistě, chápu, omlouvám se.
Jo a zvedněte tu kytku, co jsem upustila.
Ježíši, taková…
Hej! Doufám, že Alfonsa trochu proháníš.
Pol Rubio, už bylo na čase.
Kde jsi byl?
Dal jsem si pauzu.
Bylo těžké smířit se s tím, co se stalo tátovi.
Rozumím.
Dal jsem ti zabrat.
Udělal jsem pěknou scénu!
To je v pořádku.
Doma je to divné.
Gloria se zlobí kvůli té pokutě.
Jsi v pořádku?
- Mám se skvěle. - Dobře.
Užil jsem si luxusní dovolenou, přesně jako ty.
Podívejme, kdo tu je!
- Ahoj. - Hej!
- Už bylo na čase. - Čau.
Mysleli jste, že jsem odešel?
Ani za nic, studuji do úmoru!
- Jak to jde, Bieli? - Nic moc.
Oslavme to večeří u mě, dobře?
Tedy, kaviár!
- Přijď po práci. - Už tam nepracuji.
Šéf mě vyhodil. Propustil mě.
Sháním práci
Kecáš! Možná ti může pomoct Ángel.
- Jaký Ángel? Chlápek ze Satanassy? - Ano.
Pomáhal s „Fildapárty“, má dobré nápady.
Jde o to, že jako číšník vydělá
Sto EUR jen na dýškách.
- Páni! - To není špatné.
Kéž bych já našel práci.
Tebe živí tatínek.
- Ou… - Zavolám mu,
Po tom testu z Etiky nedostanu stipendium.
Podívejme, pohřešovaný muž.
Jak se daří?
Jak se máš? Jsi v pořádku?
- Byl jsi trochu naštvaný. - Jsem v pořádku.
Pohádal jsem se s Raiem kvůli hlouposti.
- Udělal jsem pěknou scénu… - Nic se nestalo.
Líbilo se mi vidět tě takového.
Aha, vážně? Páni…
Jo, chci říct, vypadáš jako tvrďák,
ale je vidět, že jsi zranitelný.
Líbí se ti lidé, co trpí?
- Řekl jsem, že trpíš? - Ne, ne, ale…
Rád se díváš na lidi, co jsou na tom špatně?
Jsi trochu citlivý.
Lidé nejsou z kamene.
A já viděl, že ty také ne.
Samozřejmě.
Mohli bychom se sejít.
To by bylo fajn.
Máš dneska čas?
Mám sraz s kamarádem kvůli práci.
Doufám, že ti to vyjde.
Uvidíme.
Mizím na Bolañovou. Co máš v plánu ty?
Jdeš taky, nebo musíš pracovat?
Musím jít pracovat.
Studenti prvního ročníku jsou rok od roku méně připraveni.
A vy jste ještě horší.
Jo!
Pro vás vše začalo poté, co jste se narodili.
Nestaráte se o to, co vás sem přivedlo.
Jste primitivní stvoření, plná nadbytečných informací.
No tak, zapomeňte na zábrany.
Vyřčení tohoto bylo užitečné
jako úvod k následující otázce:
Existovala by etika, kdybychom byli všichni naprosto upřímní?
- Nemyslím si. - Proč?
Život by byl chaotický, kdybychom vždy mluvili pravdu.
To znamená, že nedostatek upřímnosti nám pomáhá
udržet řád a nepodlehnout divošskému životu.
Dostojevskij napsal:
„Kdyby lidé řekli svá nejintimnější tajemství,
světem by se šířil špinavý, nedýchatelný zápach.“
To je nechutné.
Ano.
Myslím, že etika by existovala, i kdybychom se rozhodli být
absolutně upřímní.
Vysvětlete.
Nevím…
Myslím, že lidé mají schopnost překonat
i ty nejhorší okolnosti.
Takže, čistě pro přežití,
nevznikla by nová etika?
Rozhodně.
Tato etika by vyžadovala rovnováhu mezi mluvením pravdy
a děláním správného.
„Etika“ není synonymum pro „pravdu“,
i když je stejně nutná jako vzduch, který dýcháme.
Takže, vede to syn Joaquima Torného,
mistra tesaře.
Teď už je v důchodu v Empordá
a přenechal obchod Axelovi.
Bude mít pořádnou kariéru.
Axeli!
Ahoj.
Zdravím. Můžete zavolat Axela?
Rada přišla.
Myslím, že je na hodině.
Aha, pravda, nechali jsme jim prázdnou místnost,
kde mohou skladovat materiál.
Mají tak více místa…
Rozumím.
Jakmile se usmíříme,
hned mě o něco žádáš.
Ale já ten stůl zbožňuji.
Lauro, nábytek ti nekoupím,
ty a Víctor ještě nemáte byt.
Protože se ti žádný nelíbí.
Ach, ty jsi taková osina.
Většina bytů v Barceloně jsou odpad.
- Ahoj. - Ahoj.
Pamatuješ si mě?
Samozřejmě, že pamatuji.
- Máš se? - Dobře, ty?
Tak pojď, počkej na mě v knihovně.
Dobře…
Takže? Chceš si zkontrolovat tu zkoušku?
Chci se zeptat, zda mi dovolíte ji opakovat.
Zapomněl jsi své ochlupení a chceš si zlepšit známku?
Marío, zpackal jsem to.
Měl jsem mentální blok.
Ale pro stipendium potřebuji Etiku.
Na to jsi měl myslet dřív.
Nebudeš mi věřit,
ale jsem čestný profesor.
Nežádám, abys mě nechala projít,
jenom… mě nechte zopakovat si test.
Můžu ho udělat dnes.
Nebudu rozdávat laskavosti,
bez ohledu na to, kolik mi dáš iberské šunky.
Myslíte, že je to vtip?
- Nejsem v pořádku, Mario. - Já vím.
Vidím to. To už jsme dva.
Ale nemůžu tě nechat opakovat tu zkoušku.
Vědět to, podvádím jako ostatní.
Prosím?
Kdo podváděl?
To vám neřeknu.
Okamžitě mi řekneš, kdo podváděl na zkoušce Maríe Bolañové.
A já zapomenu na svou profesní etiku
a budeš si moct zopakovat test.
Posaďte se, jenom na moment.
Ano, jistě.
Teda! Ano, je to skvělé!
Jsem tak šťastná, to jsem nečekala.
Není divu! Máte za deset!
Ano.
Přeškrtněte tu jedničku.
Ale proč?
Užívala jsem si dívat se, jak podvádíte s telefonem.
A těšila jsem se na tuto chvíli.
Vidět váš obličej přecházet z radosti do smutku.
Podívejte, já…
To není… Omlouvám se.
Vaše vysvětlení je tak nudné.
Požádala jsem vás o jednu věc, a řekla to dvakrát,
nenuťte mě říci to potřetí.
Madam…
Musíte přicházet jako duch?
- Pardon. - Co chcete?
Neprobrali jsme mou smlouvu.
Zase! Promluvte si s Raiem.
Já jen, že nemůžu dostávat plat v hotovosti.
Ještě jedna věc…
Mohu dnes odejít dřív?
Podívejte, Gloria, má partnerka,
nemá tušení, že zde pracuji,
abych zaplatil finančnímu úřadu.
Nenapadá mě žádná výmluva, kterou bych zamaskovat, že nejsem doma.
Nechci Glorii naštvat.
Jsem vdovec.
Ve svém životě jsem byl příliš dlouho sám.
Můžete odejít kdykoliv.
Rozlučte se s prací.
Byl jsem na schůzce rady,
a řekli mi, že navštěvujete hodinu.
A našel jsem toto svinstvo.
Doktore, promluvme si.
Nebudu rektor, který nechal vyhořet jídelnu.
Váš otec mi řekl, ať vás pozoruji.
To řekl?
A dnes jsem mu to potvrdil.
- Řekl jste mu to? - Je to první věc, co jsem udělal.
Nepochybuji o vašem talentu, hochu,
ale to, že jste kouřil blízko takto starého dřeva je nepřípustné.
Můžete jít.
Jak víte, že ten nedopalek byl můj?
Není váš? Čí je?
Pracovníků?
Ne, vůbec ne.
Je tu spousta lidí.
Ježíši, máte dobrý smysl pro humor!
Chcete, abych vypadal jak hlupák.
Ten nedopalek není můj, ani mého týmu.
Před obviňováním byste to měl vyšetřit.
Chcete, abych to vyšetřil?
Dobře, vyšetřím to.
Axeli, kdo kouřil v hlavní hale?
Podívejte, řeknu to takto.
Chcete tuto práci?
Čí je to nedopalek?
Chtěl jsem se vyhodit Axela.
Axela?
Ano, navštěvuje tvou hodinu.
Myslel jsem, že to byl on, kdo kouřil v hlavní hale,
ale byla jsi to ty.
- Ale… - Ne, ne. Nepopírej to. Já to vím.
Podívejme se na tesaře…
Jako člena katedry tě nemohu vyhodit,
ale mohu tě varovat.
Proč bys mě varoval?
Vím, čím si procházíš.
Úzkost, nouze, tolik překonávání.
Ale jestli uděláš něco, co mě naštve,
tak budeme mít problém.
Marío,
ty mou hlavní halu nespálíš.
Příště zatahám za všechny potřebné nitky tak,
aby tě poslali kouřit domů.
Neuvěřitelné. Rupla jsem.
Hrát si s Bolañovou je riskantní.
Nejdřív perfektní skóre, pak…
Nechápu to, je to tak podlé.
Pomůžu ti s učením na příští test.
Znám pár dobrých technik.
Skvělé. Začneme dnes?
Dobře, přijď ke mě.
Když je tam Arnau? Ty dojdi do mého bytu.
Ne, ne… Ne.
Rai, co to sakra?
Jsi kretén, Rai.
K smrti jsi mě vyděsil.
Mám nějaké petardy.
- Ale ty až po večeři. - Večeři?
Objednal jsem suši.
Potkáme se v devět, dobře?
Na to jsem moc rozrušená.
- No tak… - Rupla jsem z Etiky.
Biel mi ukáže techniky učení.
Rai, cesta tam trvá 45 minut.
No tak, to není pravda.
Jaké je téma večírku?
Chci si dát večeři.
Můžete mi poradit s výzdobou, prodal jsem San Pedro.
- Cože? - To ne!
- Jo. - Ten obraz jsi miloval!
No, už ne.
Neber to osobně. Potkáme se jindy.
Zamraz to suši.
Dvoumetrová rovná postel?
Ferran tě večer nenajde!
Ne! Polohu jsem mu poslala včera!
- Ona nechce být nalezena. - Ty jsi ale zlá!
To vůbec! Znovu se zamilováváme.
A co ty? Cítím se špatně, když mluvím o Ferranovi.
Jsi tak osamělá…
Jsem hrdá na svou svobodu. Vždyť víte.
A ty, Vicky? Není na čase, aby sis někoho našla?
Omluvte mě.
Madam, odcházím.
V lednici máte polévku.
Alfonso, měli jsme hodně polévky.
Ano, ale tato není kupovaná, uvařil jsem ji.
Dokonce jsem do ní použil kuřecí kosti.
„Alfonsova specialita.“
No, to je vše.
Dobře se bavte, omluvte mě.
Tedy, tedy, tedy…
Kdo byl ten stařík?
Alfonso je náhrada za Henryho.
Jenom co se domu týče.
- Dobře… - Je docela starý, ne?
Doufám, že nespadne ze schodů.
- No, nevypadá úplně v kondici. - Rai naléhal,
na pár měsíců…
Vypadá mile, že?
A uvařil polévku s „Alfonsovou specialitou.“
Co víc si přát?
Jo, ale ty kuřecí kosti…
Je lepší takové věci nevysvětlovat, že?
Modlíš se?
Porušil jsem všechny etické principy.
A jak?
Tím, že jsem pověděl pravdu.
Sakra.
No, já udělal přesný opak. Porušil jsem etiku tím, že jsem lhal.
Ale na hodině jsi řekl,
že jde o přežití.
Ano, nebo sobectví.
„Ego te absolvo.“
Poslouchal jsem tvou matku.
A první věc co uděláš je, že to tu zapálíš?
Bylo na čase, aby ses ukázal.
Požádal jsem rektora o další šanci.
Aby bylo jasno, nedělal jsem to pro tebe,
ale pro tvého dědečka, pro mě,
pro firmu.
Problém je, že neakceptuješ můj styl práce.
Tvůj styl je kouřit tady
a navštěvovat nějaké hodiny.
Ježíši, to je škoda.
Rád se mi vysmíváš.
Takhle mě nutíš se cítit: směšně.
Podívej, rektor ví, že jsem nekouřil.
To mi pověděl.
Byl to profesor, že?
Nevím, jestli ta žena kouřila,
ale vím, že ty ano. Znám tě.
Vášeň,
obětování,
uspokojení.
Tyto tři věci postrádáš.
Takže, pokud během studia posloucháš barokní hudbu,
tvůj mozek se jakoby zvětší, víš?
Musí to ale být barokní hudba?
Haló?
Moje matka.
- Co se děje? - Matka!
Dobře, dělej, že se učíš,
otevři knihu, vezmi si nějaký papír a něco dělej.
- To je Luisa, má matka. - Dobrý den.
Pomáhám Bielovi se studiem. Co potřebuješ?
Oti, tvůj otec má starosti.
Pořád o tobě mluví.
Vypadáš ztracená.
Protože jsem opustila Arnaua?
Zlato, nemůžu mluvit před tím chlapcem.
- Já půjdu! - Ne, zůstaneš tady!
Nechodíme spolu, je homosexuál.
Budete dobrý student.
No, ano.
- A ty, Oti? - Z Etiky dostala výborné hodnocení.
Skutečně? Výborné hodnocení!
Z Etiky jsi propadla.
Mami, stačí.
Propadáš ze všech tvých předmětů.
Pravda. Nemůžu lhát, a pokud chceš pomoc s tvým
- otcem… - Nedala jsem test.
Co? Nikdy jsi neselhala!?
Otci to neřeknu,
ale až bude příště platit tvé školné
a zjistí to, skončíš.
Mami, proč neodejdeš?
Ach, Oti…
Máš filozofii opravdu ráda?
Víš, co chceš dělat?
Po té spoustě práce s termity,
jsi se stal jením z nich.
Nechtěl jsem…
Přestaňte s tím „Nechtěl jsem“. Chtěl jste.
Dobře, chtěl jsem to.
Tak mluvte jasně, zatraceně!
Chtěl jsem si zachránit kůži tím, že obviním vás.
Vy a ta mrzutost,
kterou musíme všichni přežít.
To je asi pravda.
Čápi to dělají, tak proč ne vy?
Čápi jsou zlí vůči svým potomkům.
Je únavné živit tři malé ptáčky?
Vyhoďme toho nejslabšího ven a… problém vyřešen!
A o tom to je.
Axeli!
Měl jste pravdu. Hodina Metafyziky
se Silvií Montoliu za to stojí.
Byla mou studentkou.
Doufám, že neplánujete znovu přijít na hodinu
s tou ledvinkou.
Dobře, Ángele. Uvidíme se v Satanasse.
Neboj se. Vím, že to není na pořád.
Ano. Ahoj. Díky!
Přijeli dneska. Jsou to Rusové.
Proč se turisté vždycky smějí?
Alepoň nech někoho se smát. Protože tady…
Poslední dobou je tu spousta tajemství.
Nejsem hloupá.
Alfonse šachy nezajímají.
Dostal pokutu od finančního úřadu.
Sedm tisíc EUR.
Pracuje u Raie.
Stydí se ti to říct.
Ahoj.
Ahoj. Je tu někde Ángel?
Tady jsem!
Kevine, stoly dva a čtyři chtějí platit! Můžeš?
Vida, vida, můj Diskobolos! Jak se daří?
- Dobře. - Pojď, představím ti Dina.
Kdo je Dino?
Majitel baru, zlatíčko.
Zrovna vystupuje, ale popovídáte si později.
Chápu. Je to dobrý chlap?
Je výjimečný.
Buď se na tebe podívá a rovnou tě zaměstná, nebo…
Promiň.
Si s tebou promluví a nebude mít zájem.
Rozumím.
Pomoz mi, chlape.
Jasně! Ale nejdřív…
se musíš smát, jako by tu byl Disneyland.
- Bravo! - Tak, pojď.
Viděl jsem věci…
kterým byste nevěřili.
Viděl jsem…
útok skupiny svalovců v sedadlech divadla pro dospělé.
Viděl jsem sluneční paprsky
blýskat se v Las Ramblas, nedaleko bran Licea.
Všechny ty chvíle budou jednou ztraceny, jako slzy…
odtečou do odpadu nějakého záchodu v čínské čtvrti.
Vzdejte hold mé tuberóze!
Někteří tady ví, že mi před měsícem umřela matka.
Vím, že se šíří zvěsti v celém Gaylandu,
a rád vás zklamu, vy Babylonské hyeny.
Není pravda
že chci utratit své úspory na naklonování mé matky.
Ne. Nejsem Barbra Streisand a mou mámou není pejsek Sammy.
Sakra, sex s tebou je skvělý.
Ty taky. Máme něco společného.
Dvě věci, že? Oba jsme republikáni.
Jsi hlupák?
- Dobře. - Haló?
- Pardon. - Ahoj!
Proto nedokážu vyvrcholit s mužem.
Arnau, otravuješ Amy?
Oti, ztichni.
Jsem demokrat, ale podporuji
držení zbraní.
No, budeme u mě v pokoji,
Ukazuji jí… nějaké techniky učení.
Mimochodem,
to s vyvrcholením jsi myslela vážně?
Já nevím, myslím, že okolo penisů ztuhnu.
Snažím se, dám tomu všechno, ale nedokážu se tam dostat.
Nicméně…
- No tak, střílej! - Střílej, střílej.
Pro rodiče je normální ptát se, co chceš dělat.
Chtěla být potvora a povedlo se jí to.
Neříkej to.
Dobře.
Já nevím. Z rodičů je mi na nic.
A vyhrožují rozvodem,
- ale neudělají to. - Chápu.
To je jedno.
Podívej, nevím co budu dělat,
ale vím, jak chci žít.
Takže…
Jak chceš žít?
Jako všichni ostatní.
Nechci být workoholik.
Rozumíš? Chci jednoduchý a zábavný život.
A teď si chci souložit.
- Aha. - Co?
Viděla jsem, jak se na mě díváš.
Je načase se vzájemně dotknout.
Můžu ti sáhnout na prsa?
Já ti sáhnu na péro.
Lidi, vzpomínám si na ten památný den.
Dino a já jsme šli po silnici
v Almendralejo.
V osmdesátém pátém?
- Osmdesátém čtvrtém? - Přesně.
Potom přišli dva policisté
a zatkli nás.
- Byli tak krásní. - Měli jsme štěstí.
Cože?
- Ježíši! Oba byli ve službě. - Ach…
Dino, omlouvám se za vyrušení.
Dovol mi ti představit.
Student Filoziofie Pol.
Příjmení? Askat. Pan Pol Askat.
Penny, prosím!
- Ahoj. - Přišel se podívat na představení
a chce dělat číšníka.
Kdyby to šlo.
Je ukázněný, zodpovědný,
- hezký, chytrý… - Dobře, Dobře.
Klid, můj venezuelský „Thompsone“.
Posaď se.
Udělejte trochu místa.
- Zdravím, ahoj. - Ahoj.
- Takže, rád servíruješ drinky. - Ano.
Umíš míchat koktejly?
Samozřejmě.
Jaké jsou tvé Bloody Mary?
Výtečné.
Proč chce student Filozofie pracovat tady?
Pokud bych vám řekl, že mi jde o peníze,
byla by to poloviční pravda.
Tak mi řekněte pravdu, celou pravdu,
a já budu spokojen.
Ve škole myslím až příliš.
Och, a my tady nemyslíme.
Jak vidíte, tělo člověka pro práci
zde není důležité.
Ale studie Univerzity v Chicagu odhalila,
že rozjímání o kráse způsobuje žízeň.
To potvrzuji.
Stoupněte si.
Co máte oblečené pod tou košilí?
Tričko.
Sundejte si ji.
Běžte k baru.
Za dvě hodiny se za vámi
stavím a řeknete mi, kolik jste servíroval drinků.
Och Bože.
Takový kus!
Tři panáky tequily. Dobře.
Pojďte.
- Tequilu. - Tequilu. Díky!
Pivo?
Nehol se.
Potřebuji typ lovce bizonů.
Dostal jsem tu práci?
Něco tě naučím.
Loajálnost je pocit, který předčí ambice.
Upřímně, myslím, že jsi děvka.
Jen mě nezklam.
Nerad se cítím podveden.
Pak tady nemůžu pracovat.
Jsem podvodníček.
Dneska jsem zradil tátu
a kamarádku. Propadla z testu kvůli mně.
Dnes jsem to nahrál na dost lidí,
hlavně na ty, které mám nejradši.
A neumím namíchat Bloody Mary.
Snažím se přežít.
Pojď se mnou.
Dej čtyři kostky ledu do šejkru.
Přidej trochu vodky.
Dobře, teď tu krev.
Špetku soli…
Pět kapek tabasca…
Worcester…
- Stačí. - Stačí?
Ano.
Trochu pepře.
A protřepat.
Zpomal, chlapče.
Lehce, jako bys masíroval koule samotného Dia.
Teď servíruj.
Dneska zavíráš.
Já?
Abys věděl, že ti věřím.
Pol se mi nelíbí.
Budu ti říkat…
Apollon.