A NETFLIX BEMUTATJA
A MOVISTAR+ SAJÁT KÉSZÍTÉSŰ SOROZATA
Van egy borbély Barcelonában,
aki csak olyan barcelonaiakat borotvál,
akik nem borotválják magukat.
De van egy paradoxon:
a borbély
szintén Barcelonában él.
Tehát a borbély akkor
és csak akkor borotválja magát, ha nem borotválja magát.
Ez egy olyan ellentmondás,
amelyben az „alfa” csak
a „nem alfa” esetében igaz.
Ez az önreferenciális paradoxonok világa,
melyet a nyelvfilozófián keresztül fogunk megismerni.
Szia, Oti.
Végre felveszed, amikor egy barátod hív.
Bocs, eljöttem nyaralni az Etienne-nel történtek után.
Megértem, nagyon váratlan volt…
Hiányzol nekünk, Pol.
Biel állandóan a melleimet bámulja.
Nekem is hiányoztok.
Ma elkezdtük a nyelvfilozófiát.
Használhatom a jegyzeteidet?
Ha eljössz érte.
Készítsd elő őket, ma átmegyek.
A GÓLYA
Pol!
Tessék?
Semmi, csak azon tűnődtem
hogy mész-e ma iskolába.
Igen. Vége a sztrájknak.
És hogy megy a munka a parkolóban?
A szokásos. Idegesít a főnököm.
Indulok. Legyen szép napotok.
Rendben. Ma későn érek haza.
Egy fiatal sakkmester
tanít nekünk néhány lépést.
Tényleg? Nahát!
- Sziasztok! - Később találkozunk.
Ne nézz így rám.
Ha egyszer elkezdesz hazudni, nehéz abbahagyni.
Igen…
Elmondanám neki az igazat,
ha olyan bátor lennék, mint te.
Szép napot.
- Jó napot, hogy van? - Dohányzik, ugye?
Igen, vegyen nyugodtan.
Kifogytam a cigiből.
Elnézést, hogy megzavartam az alkotásban.
Semmi baj.
- Itt lehet cigizni? - Igen.
- Ne aggódjon. Engedik. - Nem.
Kint szeretek rágyújtani.
Már értem, miért hagyta ott az órámat.
Egyedül maga tudja megjavítani a dolgokat.
Lehet, kiszököm.
Kiszökik… Az jól hangzik.
A metafizikáról is jókat mondanak.
Bármelyik órára beülhet.
Nem a metafizika a filozófia legfontosabb területe?
Nem feltétlenül.
Az etika az emberiség kezdete óta létezik.
A metafizika ekkor már létezett.
Az az igazi filozófia.
Élnek a szülei?
Igen.
Ma este megölöm őket.
Holnap beszélgetünk magával a metafizikáról.
Alfonso!
Mi a franc?
Süket, vagy mi?
Mit csinál, asszonyom?
Miért nyúlt az alsóneműmhöz?
Kimostam a szennyest.
Az Herminia dolga.
Rendben.
Tudja, otthon általában én szoktam ruhát mosni.
Nem a felesége vagyok.
Ne nyúljon a bugyimhoz.
Oké, rendben, bocsánat.
Ja, és takarítsa fel azt a növényt, amit eldobtam.
Jézusom, ez a…
Hali! Remélem, kicsit beszigorítottatok Alfonsónak.
Pol Rubio, végre.
Merre jártál?
Pihentem egy kicsit.
Nehéz volt elfogadni apám helyzetét.
Értem.
Leordítottalak.
Mekkora jelenetet rendeztem!
Semmi gond.
Fura a helyzet otthon.
Gloria még mindig dühös az adóbírság miatt.
Te jól vagy?
- Én kurva jól. - Akkor jó.
Még egy luxusnyaralásra is elmentem, mint te.
Oda nézzenek!
- Helló. - Szia!
- Épp ideje volt. - Szia.
Mizu? Azt hittétek, kibuktam?
Kizárt, holtig tanulok!
- Mi a helyzet, Biel? - Nem sok.
Ünnepeljük meg egy vacsorával nálam, oké?
Ú, kaviár!
- Gyere át meló után. - Már nem dolgozom ott.
A főnök kirúgott. Elbocsátottak.
Munkát keresek.
Komolyan? Lehet, Ángel tudna segíteni.
- Milyen Ángel? A satanassai srác? - Igen.
Segített a „Philosoparty”-ban, jó ötletei vannak.
Pincérként csak a borravalója
száz euró.
- Azta! - Nem semmi.
Bárcsak én is találnék munkát.
Te apádon élősködsz.
- Ó… - Felhívom.
Az etika teszt után úgysem kapok ösztöndíjat.
Itt van már az eltűnt férfi.
Mi újság?
Hogy vagy? Minden rendben?
- Kicsit ideges voltál. - Jól vagyok.
Összebalhéztam Raijal egy hülyeségen.
- Jelenetet rendeztem… - Semmi gond.
Örültem, hogy láttam ezt az oldalad.
Tényleg?
Igen. Kemény csávónak tűnsz,
de láttam az érzékeny oldaladat is.
Szereted a nyomorult embereket?
- Mondtam én, hogy nyomorult? - Nem, csak…
Szereted rossz színben látni az embereket?
Kicsit sértődékeny vagy.
Az emberek nem kőből vannak.
És láttam, hogy te sem.
Nyilván.
Elmehetnénk valahova.
Az jó lenne.
Ma ráérsz?
Ma találkozom egy barátommal munkaügyben.
Szorítok.
Meglátjuk.
Megyek Bolaño órájára. És te?
Jössz te is, vagy dolgoznod kell?
Dolgoznom kell.
Az elsőéves hallgatók évről évre egyre kevésbé felkészültek.
Maguk meg még rosszabbak.
Bizony!
Maguknak minden a születésük után kezdődött.
Nem érdekli magukat, hogyan kerültek ide.
Primitív lények, tele felesleges információkkal.
Ugyan már, felejtsük el a korlátokat.
Ez jó felvezetője volt
a következő kérdésnek:
Létezne etika, ha mind teljesen őszinték lennénk?
- Nem hiszem. - Miért?
Mert az élet káosz lenne, ha mindig igazat mondanánk.
Vagyis az őszinteség hiánya segít
fenntartani a rendet, és elkerülni a vademberi létet.
Dostoevsky így fogalmazott:
„Ha az emberek elárulnák legféltettebb titkaikat,
mocskos, elviselhetetlen bűz terjengne a világban.”
Ez undorító.
Tessék.
Szerintem akkor is létezne etika, ha úgy döntenénk
hogy teljesen őszinték leszünk.
Magyarázza el, kérem.
Nem tudom…
Úgy gondolom, az emberek túlélik
a legrosszabb körülményeket is.
Tehát ha a puszta túlélést nézzük,
nem jönne létre új etika?
Bizonyára.
Azok az etikai elvek egyensúlyt jelentenének az őszinteség
és a helyes tettek között.
Az „etika” nem egyenlő az „igazsággal”,
hiába van rá nagy szükség.
Tehát Joaquim Torné fia, az asztalosmester
a megbízott.
Nyugdíjba vonult Empordában,
és Axelre hagyta a vállalkozást.
Nagy karriert fog befutni.
Axel!
Jó napot!
Helló. Idehívnád Axelt?
Itt van a testület.
Szerintem órán van.
Ó, tényleg, adtunk nekik egy üres szobát
raktárhelyiségnek.
Így több helyük marad…
Értem.
Amint kibékülünk,
kérsz tőlem valamit.
De imádom ezt az asztalt.
Laura, nem veszek neked bútort,
még nincs lakásotok Víctorral.
Mert neked egyik sem tetszik.
Ne nyaggass már!
A legtöbb barcelonai lakás szar.
- Szia. - Szia.
Emlékszel rám?
Persze, hogy emlékszem.
- Hogy vagy? - Jól, és te?
Menj, várj meg a könyvtárban.
Rendben…
Szóval? Át akarja nézni a vizsgát?
Meg akartam kérdezni, hogy újraírhatnám-e.
Lefelejtette a fanszőrt, és javítani akar a jegyén?
María, elbasztam.
Mentálisan leblokkoltam.
De át kell mennem etikából az ösztöndíjhoz.
Gondolhatott volna erre korábban.
Lehet, nem hiszi el,
de én becsületes professzor vagyok.
Nem azt kérem, hogy engedjen át,
csak… hadd írjam újra.
Ma megírhatom.
Nem teszek szívességet,
akármennyi ibériai sonkát is ajánl érte.
Azt hiszi, viccelek?
- Nem vagyok jól, María. - Tudom.
Látom. Akkor egy cipőben vagyunk.
De nem engedhetem, hogy megismételje a vizsgát.
Inkább puskáztam volna én is, mint mások.
Hogy mondja?
Ki puskázott?
Nem mondom meg.
Mondja meg most rögtön, ki csalt egy María Bolaño vizsgán.
Én pedig elfelejtem a szakmai elveimet, hogy újra megírhassa a tesztet.
Üljön le egy pillanatra.
Rendben.
Hűha! Ez óriási!
Úgy örülök, nem számítottam erre.
Nem csodálom! Tízest kapott!
Igen.
Húzza le az egyest.
De miért?
Tetszett, ahogy a telefonjáról puskázott.
És már nagyon vártam ezt a pillanatot.
Amikor lefagy az arcáról a mosoly.
De hát én…
Én nem… Sajnálom.
Unalmas a magyarázata.
Csak egy dolgot kértem, és már kétszer elmondtam,
ne kelljen harmadjára is.
Asszonyom…
Muszáj úgy járnia, mint egy szellem?
- Elnézést. - Mit akar?
Még nem beszéltünk a szerződésemről.
Már mondtam! Beszéljen Raijal.
Csak annyi, hogy nem kaphatok készpénzben fizetést.
Még valami…
Hazamehetnék ma korábban?
Gloria, a párom
nem tudja, hogy itt dolgozom
adótartozás miatt.
Nem tudok kifogást kitalálni arra, hogy miért nem vagyok otthon.
Nem akarom, hogy Gloria mérges legyen.
Özvegy vagyok.
Túl sokáig voltam már egyedül.
Bármikor elmehet.
Búcsúzzon el a munkától.
Odamentem az igazgatótanáccsal,
és azt hallom, hogy beült egy órára.
Aztán ezt a szart találtam.
Doctor Llorenç, beszéljük meg.
Nem leszek az a rektor, aki felgyújtotta az aulát.
Az apja mondta, hogy figyeljek magára.
Ezt mondta?
És ma bejelentettem a döntést.
- Elmondta neki? - Azonnal.
Nem kételkedem a tehetségedben, kölyök,
de elfogadhatatlan, hogy ilyen öreg fa mellett dohányoztál.
Itt végeztünk.
Honnan tudja, hogy az a cigi az enyém volt?
Mert nem? Akkor kié?
Egy munkásé?
Nem.
Sokan vannak itt.
Jó humorérzéked van, Jézusom!
Hülyét akarsz csinálni belőlem.
Ez a cigi nem az enyém, és nem is a csapatomé.
Vádaskodás előtt utána kellene járnia.
Azt akarod, hogy utánajárjak?
Rendben, utánajárok.
Axel, ki dohányzott az aulában?
Akkor másképp fogalmazok.
Kell ez a munka?
Kié ez a cigi?
Majdnem kirúgtam Axelt.
Axel?
Igen, bejár az órádra.
Azt hittem, ő dohányzott az aulában, de tudom, hogy te voltál az.
- De… - Ne tagadd, már tudom.
Ezt az asztalost…
Egyetemi tanszékvezetőként nem rúghatlak ki.
De figyelmeztethetlek.
Miért figyelmeztetnél?
Tudom, min mész keresztül.
Szorongás, feszültség, sok minden.
De ha keresztbe teszel nekem,
azt nem fogom annyiban hagyni.
María,
nem fogod leégetni az aulámat.
Legközelebb minden szálat megmozgatok,
hogy hazaküldjenek cigizni.
Hihetetlen. Megbuktam.
Bolañóval nem érdemes szórakozni.
Először tökéletes pontszám, aztán…
Nem értem, ez annyira gonosz.
Segítek felkészülni a következő vizsgára.
Tudok pár trükköt.
Szuper. Felőlem kezdhetünk ma is.
Oké, gyere át hozzám.
Úgy, hogy Arnau ott van? Nem, te gyere hozzám.
Ne, ne… Ne!
Mi a faszom, Rai?
Egy seggfej vagy, Rai.
Halálra rémítettél.
Van pár petárdám.
- Eldobhatjuk őket vacsi után. - Vacsi?
Mindenkinek rendeltem szusit.
Kilenckor találkozunk, oké?
Nem bírok enni az idegességtől.
- Ne már… - Megbuktam etikából.
Biel korrepetálni fog.
Rai, 45 perc oda az út.
Ez nem igaz.
Mi az alkalom?
Vacsorázni akarok.
Adhatnátok dekorációs ötleteket, eladtam San Pedrót.
- Mi? - Komolyan?
- Igen. - Imádtad azt a festményt!
Már nem.
Ne vedd magadra. Majd máskor átmegyünk.
Fagyaszd le a szusit.
Egy kétméteres ágy?
Ferran ma este nem fog megtalálni!
Tegnap elküldtem neki a helyszínt!
- Nem akarja, hogy megtalálják. - Olyan gonosz vagy!
Nem igaz! Újra kezdünk egymásba szeretni.
De veletek mi a helyzet? Túl sokat beszélek Ferranról.
Olyan magányosak vagytok…
Én büszke szingli vagyok. Ezt te is tudod.
És te, Vicky? Nem kéne már találnod valakit?
Elnézést.
Asszonyom, indulok haza.
Hagytam egy kis levest a hűtőben.
Alfonso, volt bőven levesünk.
Igen, de ez nem a boltból van, ezt én főztem.
Raktam bele csirkecsontot is.
„Alfonso specialitása.”
Ennyit akartam.
Érezzék jól magukat.
Nahát…
Ki ez az öregember?
Alfonso helyettesíti Henryt.
Csak a ház körül.
- Oké… - Elég idős, nem?
Remélem, nem esik le a lépcsőn.
- Nincs túl jó kondiban. - Rai ragaszkodott hozzá,
csak pár hónapig…
Kedvesnek tűnik, nem?
És még „Alfonso specialitását” is megfőzte.
Kell ennél több?
Igen, de a csirkecsontok…
Jobb, ha nem említjük az ilyet, ugye?
Imádkozol?
Megszegtem minden etikai elvet.
Mivel?
Azzal, hogy igazat mondtam.
Basszus.
Én az ellenkezőjét tettem. Megszegtem az etikát egy hazugsággal.
De órán azt mondtad,
hogy ez túlélés.
Igen, vagy önzőség.
„Ego te absolvo.”
Hallgattam anyádra.
És azzal kezded, hogy felgyújtod ezt a helyet?
Végre felbukkantál.
Megkértem a rektort, hogy adjon neked még egy esélyt.
Csak hogy tudd, nem érted tettem,
hanem a nagyapádért, magamért,
a cégért.
Az a bajod, hogy nem fogadod el az én módszeremet.
A te módszered az, hogy itt dohányozol,
és bejársz órákra.
De kár érte.
Szeretsz gúnyolódni rajtam.
Te űztél gúnyt belőlem.
A rektor tudja, hogy nem dohányoztam.
Elmondta.
Egy professzor volt, ugye?
Nem tudom, hogy az a nő dohányzott-e,
de abban biztos vagyok, hogy te igen. Ismerlek.
Szenvedély,
áldozat,
elégedettség.
Ez a három dolog hiányzik belőled.
Ha tanulás közben barokk zenét hallgatsz,
az agyad fogékonyabb lesz.
Muszáj barokknak lennie?
Igen?
Anya az.
- Mi a gond? - Az anyám!
Tegyél úgy, mintha tanulnál.
Nyisd ki a könyvet, vegyél elő papírt, csinálj valamit.
- Ő Luisa, az anyukám. - Jó napot.
Korrepetálom Bielt. Miért jöttél?
Oti, apád nagyon aggódik.
Folyton rólad beszél.
Látjuk, el vagy veszve.
Mert elhagytam Arnaut?
Drágám, nem tudok beszélni a fiú előtt.
- Elmegyek! - Nem, maradj itt!
Nem vagyunk együtt, meleg.
Jó tanulónak tűnsz.
Hát, igen.
- És te, Oti? - Hibátlan lett az etika vizsgája.
Ugye? Hibátlan!
Megbuktál etikából.
Anya, ne kezdd.
Minden tantárgyból bukásra állsz.
Az igazat. Nem tudok hazudni, és ha segítség kell
- apádtól… - Nem sikerült egy vizsga.
És akkor? Neked minden sikerült?
Nem mondom el apádnak,
de amikor következő félévben ki kell fizetnie
a tandíjadat, és rájön, véged van.
Anya, inkább menj.
Jaj, Oti…
Szereted te a filozófiát?
Tudod, mit akarsz kezdeni magaddal?
Annyit dolgozott termeszekkel,
hogy magából is az lett.
Nem akartam…
Ugyan már, dehogynem akarta.
Oké, akartam.
Akkor legyen már egyenes!
Azzal akartam menteni magam, hogy igazságtalanul megvádoltam.
Mindannyian átvehetnénk
a rossz természetét a túléléshez.
Igen.
A gólyák is megteszik, miért is ne?
A gólyák aljasak a fiókáikkal.
Fárasztó három kismadarat etetni?
Dobjuk ki a leggyengébbet, és megoldódik a probléma!
Ennyi.
Axel!
Igaza volt. Megéri bemenni
Silvia Montoliu metafizika órájára.
A tanítványom volt.
Remélem, nem fog még egyszer beülni az órámra
azzal az övtáskával.
Oké, Ángel. Találkozunk Satanassában.
Persze, tudom, hogy még nem biztos.
Igen. Csá. Köszi!
Ma érkeztek. Oroszok.
Miért nevetnek mindig a turisták?
Legalább valaki nevet. Mert itt…
Sok mostanában a titkolózás.
Nem vagyok hülye.
Alfonsót nem érdekli a sakk.
Az adóhivatal megbírságolta.
Hét ezer euró.
Rai házában dolgozik.
Szégyelli elmondani.
Helló.
Szia. Ángelt hol találom?
Itt vagyok!
Kevin, rendeznéd kérlek a kettes és négyes asztal számláját?
Lám, lám, a kis Diszkobolosz! Hogy vagy?
- Megvagyok. - Gyere, bemutatlak Dinónak.
Ki az a Dino?
A hely tulajdonosa, drágám.
Most lép fel, de majd később beszéltek.
Értem. Jó fej?
Különleges.
Lehet, hogy rád néz, és azonnal felvesz, vagy…
Elnézést.
Lehet, hogy szóba áll veled, de nem érdekled.
Értem.
Segíts valahogy, haver.
Fogok! De először…
mosolyogj, mintha Disney Worldben lennél.
- Bravó! - Gyere.
Láttam dolgokat…
amiket el sem hinnétek.
Láttam…
ahogy egy csapat macsó férfit szétvernek egy színházban.
Láttam, ahogy a Las Ramblason,
a Liceo kapu közelében felragyognak a napsugarak.
Mindezek a pillanatok egy nap elfolynak, mint a könnyek…
egy kínai negyed vécéjének lefolyójában.
Éljen az én tubarózsám!
Néhányan tudjátok, hogy édesanyám egy hónapja meghalt.
Tudom, hogy pletykálnak a melegek földjén,
és csalódást kell okoznom nektek, babiloni hiénák,
hogy nem igaz.
Nem költöttem a megtakarításaimat anyám klónozására.
Nem vagyok Barbra Streisand, és az anyám sem Sammy, a kutya.
Baszd ki, nagyon jó vagy.
Te is. Van bennünk valami közös.
Két dolog, ugye? Mindketten republikánusok vagyunk.
Te hülye vagy?
- Oké. - Hé!
- Bocsánat. - Helló!
Ezért nem jutok el a férfiakkal a csúcsra.
Arnau, idegesíted Amyt?
Fogd be, Oti.
Én demokrata vagyok, semmi közöm
a fegyverekhez.
Mi a szobámban leszünk,
mutatok neki pár… tanulási technikát.
Amúgy
komolyan mondtad az orgazmusos dolgot?
Nem tudom, szerintem lefagyok a péniszek közelében.
Próbálkozom mindig, de nem sikerül.
Mindegy…
- Gyerünk már! - Gyerünk!
Normális, hogy anyukád megkérdezi, mit szeretnél csinálni.
Seggfej akart lenni, és ez sikerült is neki.
Ne mondj ilyet.
Oké.
Nem tudom. Elegem van a szüleimből.
Válással fenyegetőznek,
- de ezt nem tennék meg. - Értem.
Mindegy.
Nézd, nem tudom, mit fogok csinálni,
de azt tudom, hogyan akarok élni.
És…
Hogyan akarsz élni?
Mint mindenki más.
Nem akarok munkamániás lenni.
Tudod? Könnyű és élvezetes életet akarok.
Most pedig dugni akarok.
- Ó. - Mi az?
Láttam, hogy néztél rám.
Ideje megérintenünk egymást.
Megfoghatom a melleidet?
Én megfogom a farkad.
Skacok, emlékszem erre az emlékezetes napra.
Dino és én egy mellékutcán sétáltunk
Almendralejóban.
Ezerkilencszáznyolcvanöt?
- Ezerkilencszáznyolcvannégy? - Az az.
Aztán két rendőr
letartóztatott minket.
- Olyan jóképűek voltak. - Szerencsénk volt.
Hm?
- Mindketten szolgálatban voltak. - Ó…
Dino, bocsánat, hogy félbeszakítalak.
Hadd mutassak be valakit.
Pol, filozófia szakos hallgató.
Kíváncsi vagyok, táncolni tud-e.
Penny!
- Helló. - A műsorodat jött megnézni,
és szeretne
felszolgáló lenni.
Fegyelmezett, felelősségteljes,
- kedves, okos… - Oké.
Nyugi, venezuelai géppisztolyom.
Ülj le.
Szorítsatok neki helyet.
- Sziasztok. - Helló.
- Szeretsz italokat felszolgálni? - Igen.
Tudsz koktélokat készíteni?
Persze.
Milyen a Bloody Maryd?
Isteni.
Miért akar itt dolgozni egy filozófia szakos hallgató?
Az, hogy szükségem van pénzre
már fél igazság.
Akkor mondd el
a teljes igazságot.
Túl sokat gondolkodom egyetemen.
Ja, és itt nem gondolkozunk.
Mint látod, a testalkat
nem fontos ezen a munkahelyen.
A Chicagói Egyetem tanulmányából azonban kiderül,
hogy a szépség látványa szomjúságot okoz.
Ezt megerősítem.
Állj fel.
Mit viselsz a kabátod alatt?
Egy pólót.
Vedd le a kabátod.
Állj be a pult mögé.
Két óra múlva
megnézem, hány italt szolgáltál fel.
Istenem.
De dögös!
Három feles tequila. Oké.
Gyere csak.
- Tequila. - Tequila. Köszönöm!
Egy sör?
Ne borotválkozz meg.
Jól jön a bivalyvadász típus.
Megkaptam az állást?
Hadd mondjak valamit.
A hűség felülírja a becsvágyat.
Őszintén szólva, szerintem ribi vagy.
Csak ne hagyj cserben.
Nem szeretem, ha elárulnak.
Akkor nem dolgozhatok itt.
Kicsit áruló vagyok.
Ma elárultam az apámat
és egy barátomat. Miattam bukott meg egy vizsgán.
Egész nap színészkedem,
különösen azok előtt, akiket a legjobban szeretek.
És nem tudok Bloody Maryt csinálni.
Csak próbálok boldogulni.
Gyere velem.
Tegyél négy jégkockát a koktélmixerbe.
Önts hozzá egy kis vodkát.
Oké. Most pedig a vér.
Egy csipet só…
öt csepp Tabasco-szósz.
Perrins-szósz.
- Elég. - Elég?
Igen.
Egy kis bors.
És rázd fel.
Lassíts, fiam.
Könnyedén, mintha Zeusz golyóit masszíroznád.
És felszolgálod.
Ma te zársz.
Én?
Így tudom, hogy bízhatok benned.
Nem tetszik a Pol név.
Úgy foglak hívni, hogy…
Apollo.