NETFLIX PRÆSENTERER
EN ORIGINAL MOVISTAR+ SERIE
Pol, vi smutter!
Gloria tager i skole, jeg tager i forsamlingshuset.
Men jeg har ikke travlt.
Ja, du behøver jo ikke spille skak hele dagen.
Så bliver du Kasparov.
Han var sådan en mester.
Nå, jeg smutter.
Vi ses. Hav en god dag.
Jeg ved ikke, hvor længe, jeg kan fortsætte.
Det behøver du ikke.
Hun fandt ud af det.
Pokkers! Sagde du det?
Hun mistænkte det.
Hun venter på, du siger det.
Det er jo utroligt! Jeg sagde, du ikke måtte sige det!
Det er dig, der råber.
Pol, det er svært at sige det til hende.
Okay, men det er din kone.
Hvorfor flyttede vi ind?
Det var en familieting.
Så hvorfor taler vi ikke uden frygt?
Prøver du at sige noget?
Jeg har sagt op.
Jeg arbejder på Satanassa.
Sælger de ikke stoffer der?
Slet ikke.
Du havde ret.
Jeg må tale med Gloria.
Hey…
Er du okay?
Ja.
Behandler de dig godt hos Rai?
Ja.
INTELLIGENTE BILER
Endelig!
Hvad vil du?
Rolig, vil ikke have penge.
Men du tog ikke telefonen.
Efra… Ikke her.
Hvad mener du? Jeg vil tale med dig.
Kan vi ikke det? Hvordan går det?
Nej, ikke her.
Pol…
Jeg er her ikke for at skændes.
Ville se dig.
Kan du gøre det lettere?
Gør det let for mig, mand.
Hvorfor tror du, jeg ikke svarer?
Sig når vi kan snakke.
Jeg ved det ikke, men ikke her.
Tror I,
mennesker har værdighed?
Ja.
Svaret virker åbenlyst. Ja.
Se på det her studie fra Virginia University
i USA.
Forestil dig, at du skal programmere en selvstyrende bil.
En dag giver bremserne ud
Ved en fodgængerovergang med otte fodgængere.
Hvad er etisk?
At køre tre fodgængere over?
Eller fem fodgængere over?
Klart tre. Mindre skade.
Okay. Og hvis jeg siger,
at de tre fodgængere er børn,
og de fem er pensionerede 90-årige?
Tror du stadig, at hvis man dræber de tre,
er der mindre skade?
-Nej, det… -Nej.
Alle mennesker har værd,
men er nogle mere værd end andre?
Ja.
Nej.
Stille!
Stille! Jeg præsenterer en sag.
I en fodgængerovergang,
går en gammel dame, en syg mand, en forretningsmand og en tyv.
Hvem skal den selvkørende bil køre over,
som det mindre onde?
Den syge.
Biel, mand, tyven!
Nej, for tyven kan stadig komme tilbage
i samfundet og være produktiv.
Det kan den syge ikke.
-Jesus. -Han har ret.
Hvad er der galt?
Jeg prøver med logik. Du med følelser.
Nej, det er interessant.
Fortsæt.
Det er bare…
Jeg ved ikke, om etik kan baseres
på følelser. De er subjektive.
Så du foreslår en ideologisk position
baseret på optimering af profit.
Ja, den syge koster samfundet mange penge.
Tænk på statens ressourcer.
Så det er bare om penge?
Er penge ikke vigtigt i offentlig sygesikring
og lovgivning?
Økonomi er vigtigt for patienter.
Især i USA.
Jeg tror, at hvis vi skal
programmere bilen til at gøre mindst skade,
er beslutningen måske ikke om, hvem der skal dø,
men hvilke tre, man skal redde.
Godt sagt, unge mand.
Min ide om Platons Symposion fortsætter.
Debatten om kærlighed…
Vil du ikke?
Du forsøger at overvinde noget
i relation til skinken.
Tager jeg fejl?
Så
kan debatten hjælpe os med at glemme traumer?
Godt.
Du er på hold med Biel.
Hvad? Mig og ham?
-Ja. -Nej!
-Jo. -Absolut ikke!
-Ham, der ikke ville tænke. -Nej!
-Nej, María. Nej. -Han har bedre karakterer.
Du gentog testen og fik 7.
Er det ikke træls?
Sådan er det.
Selvom det er hårdt.
Der er folk med lige så meget talent som dig, eller mere.
og de er gladere.
I morgen, klokken 11, mødes vi med rektor og dekanen.
Jeg stjal skinken.
Vil du stadig have mig?
En syg kvinde og en tyv.
Vi undgår intelligente biler.
Okay.
Jeg tænder bundstøvsugeren,
lad os se, om den kan rense det.
Og jeg stiller den her,
lige her.
-Okay. -Hvem taler du til?
Ingen, bare mig selv.
Som fortæller.
Stil den her, tænd bundstøvsugeren.
Altså, jeg blev nok
vant til at være mit eget selskab,
da min kone døde.
Føler du dig ikke ensom i så stort et hus?
Nej, selvfølgelig ikke. Jeg er ikke alene.
Undskyld. Undskyld.
Siger du undskyld? Ved du,
at du har sagt undskyld tusind gange?
Ja. Undskyld…
Nå, jeg vil…
Pyt.
-Jeg er sådan en bogorm. -Også mig.
Nogen kalder mig det.
Det betyder, at du er anderledes end andre her.
Du bør være glad.
-Må jeg? -Ja, men det er kedeligt.
Hold da op.
Den er ret antik.
Jep, antik.
Jeg lægger den væk.
Jeg vil ikke fedte, men…
Jeg elsker dine timer.
Mange tak.
Men hvis jeg skal, så dumper jeg dig.
Returnerer den her.
Han er dejlig.
Han er vis. Jeg vil gerne være som ham.
Læste du hans artikel?
Her. Rigtig god.
KULTURELLE ORKANER
De er meget ens.
Næsten ens. Han plagierede den.
Det er plagiat.
Titlen, emnet, hele sætninger.
Men Biel,
alle snyder. Det gjorde jeg.
-Du klarede dig ikke godt… -Uden pis.
Det er ikke den eneste artikel.
Jeg kiggede i gamle blade
og fandt seks plagierede artikler.
Hvorfor ville en vis mand gøre det?
Måske er han ikke vis.
Måske snyder han i timen.
-Tak. -Han er svindler.
Tjener penge på at kopiere artikler fra blade
ingen læser.
Octavi bruger sine ord.
Blade er inspiration.
-Alle kopierer. -Filosoffer,
-kopierede Platon. -Nej.
-Jo. -Hvad er det, de siger?
-Filosofi er… -Nej. "Vestlig filosofi er
en fodnote til Platon."
-Jeg elsker den sætning. -Den er så god.
-Ved du hvad jeg tror? -Hvad?
Han er behagesyg.
-Nej da. -Jo.
Hej, Biel.
Det har været en elendig dag.
Dem har jeg altid.
Jeg skal bruge dig til debatligaen.
Interessant!
Topeleven har brug for mig!
Kom så Biel.
Debatligaen er din, sagde jeg.
Det er ikke en liga.
Bolaño vil genskabe Symposion.
-Et skuespil? -Nej!
Nej, en debat
om hvad vi vil.
Forestil dig et bord på klosteret,
med skinke og salami.
Vi diskuterer et spørgsmål.
Hvad så? Er jeg god nok nu?
Vil ikke have en god.
Nej, du vil have en middelmådig.
Biel, ikke alle vil bestå.
Men du og jeg vil.
Ved du hvorfor?
Ikke fordi vi er gode,
men fordi vi kan lide filosofi.
Jeg vil have dig med,
fordi du har passion.
Får jeg en plads i solen?
Helt sikkert.
Vil du servere mad i juni?
Der er fluer.
Vi finder et andet sted.
Var din gode ven her ikke?
Jo jo, altså.
Jeg sagde det, før vi begyndte.
Jeg skal arbejde. Undskyld.
Vi snakker om det. Ses.
Hej.
Er du okay?
Ja, bare optaget af arbejde.
Hvornår er du færdig?
Du er som rektor.
Det er bare…
Vi ville holde den sidste debat her til afslutningen.
Javel.
Det kommer an.
Jeg skal fyre en.
Men ved ikke hvem.
Hvad ville du gøre?
Det tager man ikke let.
Tallene passer ikke sammen, så jeg må gøre noget.
Du tror, det er et spil,
men det kræver empati, ikke?
Jeg har ikke det, jeg behøver.
Sådan er livet vel.
Jeg smutter, så du kan tage vigtige beslutninger.
Åh Gud! Hvad laver du, stodder?
Du bor med andre mennesker,
du kan ikke bare gå nøgen rundt, din stodder!
Det er så sært!
Hvad? Hvad er der galt?
Jeg troede, jeg var alene, men her er Amy.
Hvad fanden?
Jeg stak mig.
Du er ret behåret.
Den pige er skør
Siger du med en ananas på løgene?
-Hej, søde. -Kald mig ikke "søde".
Undskyld.
Jeg planlægger filosofifesten.
Vil du med?
Tror jeg ikke. Ikke til fester.
Pol kommer.
Hvad så?
Der er noget mellem jer to
siden første dag.
Han kan lide dig, og har ikke en.
-Kæreste? -Nej.
Jeg tager til time. Ses!
Tal med rektoren.
Nej, vi taler.
Vi får se.
Hjælp, hvis jeg går i sort.
Bolaño er der. Ro på.
Mine øjne klør. Jeg sov ikke.
Virkelig?
Jeg var nervøs, læste Symposion.
Jeg tror mit hoved eksploderer.
Overdriv nu ikke.
Jeg mener det. Min hjerne er færdig når
jeg læser filosofi for at forstå det.
Jeg blev besat af karakterer.
Det betaler jeg for nu.
Jeg er træt af at tænke.
Det er hårdt at tænke.
Jeg forstår dit brok over filosofi.
-Det var ikke over filosofi. -Tag det roligt.
Det er så hårdt.
De fleste ville tage denne mandarin og spise den.
Men jeg tager den, ser på den, og tænker:
Hvorfor findes den? Hvor kom den fra?
Hvor skal den hen?
Vi blev enige med dekanen sidste…
-Januar. -Januar.
Om at holde en debatliga
med filosofistuderende,
ledt af Maria Bolaño
med en ny tilgang.
María, vil du forklare?
Ja, målet er at kalde studerende
til en åben debat, med
Platons Symposion som udgangspunkt.
En rekreation af symposion i hallen.
Hvad I hallen? Har i selv besluttet det?
Vi tror, det er rigtigt.
Lad os tænke på to ting.
Det er ikke den rette måde,
dr. Llorenç.
Det var dekanens kontors ide.
De gik forbi mig, og vil holde
en slags picnic.
For det andet, er hallen ikke
-til eksperimenter. -Enig.
Når den er færdig, åbner den
med en begivenhed.
Lige præcis.
Lad os lukke hallen for studerende.
Hvem tror du, du er?
Må jeg sige noget?
Debatligaer er kedelige.
Det er konkurrencer, hvor nogle vinder, og andre taber.
På vores måde vinder alle.
Forestil dig nogle borde
med mad til alle, og vi taler til dem, der kommer
og starter debat om filosofi, kærlighed og liv.
Til sidst får alle en snack for at åbne
hallen igen.
Det ville udfordre billedet af filosofistuderende.
Hvilket billede?
At vi er kedelige.
I Filosofi elsker vi jokes.
Latter gives os liv.
Hvad kalder vi begivenheden?
"Symposion mod Filosofi."
Du skal passe på, hvis han snakker med sig selv.
Overdriv ikke, Susana. Han er en sjov mand.
Vicky, er det ikke lige meget? Det vigtige er hjælpen.
-Det er så stort… -Ja, for stort.
Altså haven er jo uvurderlig.
Men inde i huset…
Ubrugte rum.
Vi bruger dem alle.
Jeg tror ikke, du bruger køkkenet meget.
Særligt med Alfonso.
Stille, han kommer!
Jeg tager glassene.
Du havde ret.
"Jeg tager glassene."
Hvor sjovt.
Som at fortælle til de blinde.
Jeg snakker med mig selv.
Det gør jeg!
Hvis du vil have, jeg snakker med mig selv.
Så skal jeg nok det.
Jeg tager grøntsagssuppen
og hælder den i vasken.
Sådan.
De kan få suppe fra dåse.
De kan rende mig!
-Axel. -Hej.
Jeg ville sige at
jeg ikke ville blande mig i dine sager.
Hvis tallene ikke passer, fint.
Okay, intet problem.
Og rektor lader os holde debatten her,
i den store hal. Det skulle du vide.
Undskylder du, så jeg bliver færdig?
Det passer ikke.
Måske lidt.
Jeg ville vide, om den bliver klar.
Jeg vil også vide noget.
Oti fortalte mig, at du er biseksuel.
Fandens, Oti!
Kunne have sagt det.
Tror du, det definerer et menneske?
Nej, jeg er ligeglad med det.
Jeg vil vide, om der er mere, du ikke har sagt.
Det vil jeg tro.
Du kender ikke en person efter at gå med hunden.
Mysteriet omkring dig får mig til at tro, du skjuler ting.
Altså, nej.
Okay.
Tager jeg fejl?
Ja.
Det er for tidligt til at vide.
Til Bolaños?
Ja.
Måske består jeg. Ved ikke med Oti og Pol.
Men dig og Pol er ikke venner længere.
Stop det! Selvfølgelig er vi det.
Ligesom med ham.
-Åh, Octavi, Hej. -Hej.
Din sidste artikel var god.
Mange tak.
Jeg så på de blade,
du returnerede. Meget interessant.
Ikke rigtig.
Bedre at læse kursusmaterialerne.
Jeg vil gerne give dig 12.
Han vil ikke have, jeg læser.
Helt ligeglad.
-Han var nervøs. -Han var ikke nervøs.
Så Virginia Universitet
og dens intelligente biler
er mine studerendes besættelse,
mens de tænker på hvem, der skal dø.
Dette etiske dilemma er bare
en variation af det berømte
sporvognsproblem
Philippa Foot udviklede for mere end 50 år siden.
I har vel jeres egne konklusioner
hvordan man skal programmere bilen.
Der er åbenlyst intet korrekt svar
på dette dilemma.
-Ja? -Er der en pointe med øvelsen?
Det hjælper med at studere moral og
skaber en sej etisk debat.
Men spørgsmålet om hvem, du kører over
er lidt nazistisk, ikke?
At programmere en bil,
så den dræber…
Hvis den er så smart, hvorfor redder den dem ikke?
Vi kunne få den til at flyve.
Behøver vi bestemme, hvis liv er mest værd? En tyv,
en syg mand eller en gammel mand?
Hvorfor er vi så besat af ofre?
Har vi brug for et dødsspil?
Vi skal tage sider,
sige hvem vi fordømmer,
Men en dag er vi den gamle,
tyven eller den syge.
vil du have en drink?
Det vil jeg gerne, men kan ikke. Arbejde.
Jeg starter tidligt.
Jeg vil skælde dig ud, fordi du fortalte Axel at jeg er bi.
Det røg bare ud.
Du er virkelig noget særligt.
Pol, hvorfor distancerer du dig?
Vi snakkede en del.
Jeg ved det ikke.
Det er sært.
Siden Etienne gik, har du være fjern.
Jeg har det fint.
Pol, jeg ved, du elskede ham, men jeg er ikke dum.
Sig ikke "fint", for jeg køber den ikke.
Sig ikke hvad,
men bare om noget er galt.
Jeg er her for dig.
-Hej. -Hej.
Hvad er nu det?
En gave til dig.
Virkelig?
Slikbananer?
Kan du ikke lide dem?
Hvem kan ikke lide slik?
Hvorfor?
Det er en modgift
mod at tænke i cirkler.
Det er, så man ikke tænker for meget.
Bare fløjt, hvis du har brug for noget.
Jeg er så glad for, at du er her.
Hey…
Ynker du mig?
Nej.
Ynker du dig selv?
Nej, selvfølgelig ikke.
María,
Igen?
Du tænker, at jeg er min egen værste fjende.
Det sagde jeg ikke.
-Du ser rædsom ud… -Rør mig ikke.
Ring ikke efter en ambulance.
Hvorfor er du her?
Jeg vil have, at du ved, at jeg husker
at symposion-ideen var din,
da du var min studerende.
Det ved jeg. Jeg håber det går.
Silvia…
Du er min eneste ven.
Jeg tog fejl,
du gik så meget igennem for mig.
Jeg savner dig.
Jeg elsker dig, din sæk.
Luk døren.
-Men… -Luk den skide dør!
Da Octavi forklarede sin tur til Kenya,
lød det så falsk.
Han fandt på det. Han var nok i Düsseldorf,
en typisk grå og kedelig by.
Altså, Düsseldorf er rar.
Det ved jeg.
-Nå pyt. -Ja.
Min fætter underviser i Milwaukee,
og er den mindst perfekte mand, jeg har mødt.
I Milwaukee!
Ja, han er dum, men så flot.
Jeg har fantaseret om ham.
Så meget hår på maven.
Du havde ret.
Octavi er en god lærer, men en svindler.
Han plagiererer.
Folk skuffer dig. Oti, mig.
En dag sagde hun bare,
at jeg skulle pakke og gå.
Oti og jeg
langsomt ad efter Rais fest.
Hun har ikke nævnt det?
Nej.
Der var kys og noget andet.
Nå men…
Jeg vidste ikke noget!
Hun tænder mig sgu.
Nu siger hun, at hende og Oti…
Oti, du ved.
Gjorde I to noget?
Nå men…
SUPERMARKEDET, DER ELSKER DIG
Efra.
Jeg er ved døren.
Blev du færdig?
For helvede!
-Hej. -Utroligt.
Jeg fik dig fyret.
Altså…
-Tag det roligt. -Nej.
Kræver de penge for rodet?
Jeg ville sige at…
Jeg går nu.
Hvorhen?
En by, hvor ingen kender mig.
Jeg møder nye mennesker og
arbejder som tour guide
eller bilvasker.
Hvis jeg ikke gik ind…
Stop med at tænke på det.
Det var ikke dig.
Siden de ved,
har de ledt efter en grund til at fyre mig.
Det kan de ikke fyre dig for.
Ikke officielt. Det er ikke lovligt.
Jeg ved, det er AIDS.
Sig ikke AIDS.
Jeg siger intet, du ikke ved.
Med kræft har alle ondt af dig.
Med HIV bærer du pesten.
Jeg får styr på lortet.
Tænker over ting,
morer mig også.
Vænner mig til min medicin.
Men du har ikke sagt noget.
Fordi de vil se dig som afstumpet bøsse.
For pokker, Efra.
Mennesket bør brænde folk.
Forklarer de ikke de på uni?
Jeg kunne godt lide dig.
Især da du sagde:
"Jeg er Pol, slut."
Da jeg…
Hvad?
Jeg mener, at…
Jeg nød at kneppe dig.
Føl dig ikke nede.
Du vidste det ikke.
Slut.
Hallo.
Hvordan gik timen?
Skakmat.
Jeg ved, Pol afslørede mig.
Hvorfor ikke sige det?
Jeg skammede mig, Gloria.
Det var ydmygende.
Vi er sammen af en grund, ikke?
Vi hjælper hinanden.
Jeg ville have hjulpet.
Nej da. Tak, men nej.
Jeg rodede mig ind, jeg roder mig ud.
Du er så stolt.
Bliv ikke vred, skat.
Nu skal jeg arbejde hos Rai,
indtil min gæld er betalt.
Og så er jeg færdig.
Jeg har kontrakt.
Selvfølgelig har du det.
Behandler de dig pænt?
Det gør de.
I dag sagde ejeren:
"Alfonso, tag en pause og en drink!"
Så der var jeg, som en konge,
og drak øl i haven.
-Du er en stjerne! -Ses!
-Godnat. -Kom så.
-Hej hej. -Hej hej.
-Ciao. -Ses i morgen, søde.
Hej hej! Sluk for lyset?
-Nej, Dino er derinde! -Okay, hav en god nat!
-Kom ind. -Jeg var ved at gå, ingen er her.
Lækkert! Du lærer hurtigt.
Siden jeg kan tage piller og drikke,
forkæler jeg mig selv indimellem.
Kom nærmere.
Vil du bo på en ø og holde på hemmeligheder? Nej!
Hvem fortryder ikke noget?
Heller ikke mig.
Det er ren filosofi.
Ikke dårligt.
Du kan lide min pilleæske.
Sort og hvid, som domino.
Hør her.
Vor Frue af Paracetamol,
må hun aldrig falde,
vi beder dig, åh Herre,
Omeprazol, min beskytter mod mavestorm.
Lorazepam, bare en half.
Jeg har været på afvænning fra angstmedicin
I to år. Det går langsomt.
og min sande og eneste ven, anti-retroviraler.
Har holdt min fjende væk i 25 år nu.
1, 9, 9, 5.
Mine venner gik bort før de fandt
en effektiv kombination af stoffer.
Jeg er den sidste levende.
Hvordan var de?
Mine venner? Jeg havde mange!
og de faldt som fluer.
Adyel, en 28-årig cubaner.
Juan Carlos, fra Extramaduro.
Han forlod byen, fordi de stenede ham på ferier.
Der var et optog,
og de stenede ham for at være bøsse.
Jordi…
Jordi, en udsøgt mand, advokat.
Sikke en stor pik.
Utroligt.
Hans enke og to sønner kom aldrig over det.
Jeg beder dig!
Stop med at se på mig som om jeg var syg?
Sådan så jeg ikke på dig.
Men du er syg, ikke?
Nej.
Syge folk har en feber og sover.
Jeg har en virus.
Vi accepterer hinanden.
Jeg er her dagligt.
Jeg passer baren, taler med kunderne.
Jeg optræder på scenen. Ser jeg syg ud?
Nej, self ikke.
Det er samfundets fordom.
Knep hul i samfundet.
Jeg har ikke brug for accept.
Jeg skal ikke have en plads.
Siden jeg blev udredet, har jeg passet på mig selv.
Ville jeg ellers se så godt ud?
Klædt bedre.
Spiser bedre.
Alt smager bedre, passer bedre.
Jeg køber hvad jeg vil.
Jeg er forkælet.
Jeg ved nu at jeg er
impulsivt overfor nydelse.
For når alt kommer til alt, Apollo,
er det hemmeligheden til helbred.
Intet at sige?
Du skal møde en.
Er han flot?
Det er en kvinde.
Du er fyret!
Jeg har ikke tid til heteroseksuelle.
Men Apollo anbefaler hende.
Dino gjorde Apollo glad i dag.