‏NETFLIX מציגה
‏- סדרה מקורית של MOVISTAR -
‏פול, אנחנו הולכים.
‏גלוריה יוצאת לבית הספר, ‏אני אלך למרכז הקהילתי.
‏אף שאני לא ממהר.
‏בטח, אתה לא צריך לבלות ‏כל היום במשחק שחמט.
‏אתה תהיה בסוף קספרוב.
‏הוא היה אלוף.
‏בסדר, משפחה, אני הלכתי.
‏להתראות. שיהיה לכם יום טוב.
‏אני לא יודע כמה זמן אוכל להמשיך ‏עם סיפור השחמט השטותי הזה.
‏אתה כבר לא צריך.
‏היא גילתה לפני כמה ימים.
‏לעזאזל. סיפרת לה?
‏היא חשדה.
‏היא מחכה שתספר לה.
‏אלוהים. לא ייאמן, ביקשתי שלא תספר לה.
‏אני לא צועק.
‏פול, באמת קשה להתעמת איתה.
‏אבל היא אשתך.
‏למה עברנו לפה?
‏עברנו יחד כמשפחה.
‏אז אולי נתחיל לדבר ללא פחד?
‏אתה מנסה לומר לי משהו?
‏התפטרתי מהחניון.
‏אני עובד בסטנסה בר.
‏לא סוחרים בסמים שם?
‏לא, ממש לא.
‏אתה צודק.
‏אני צריך לדבר עם גלוריה.
‏תגיד…
‏אתה בסדר?
‏כן.
‏התייחסו אליך טוב אצל ראי?
‏כן.
‏- מכוניות חכמות -
‏סוף סוף.
‏מה אתה רוצה?
‏תירגע, אני לא רוצה כסף.
‏אבל לא ענית לשיחות שלי.
‏לא פה.
‏למה אתה מתכוון? רגע, אני רוצה לדבר איתך.
‏אי אפשר לדבר? מה שלומך?
‏לא, לא פה.
‏פול…
‏תירגע, לא באתי להתווכח איתך.
‏רציתי לבדוק מה שלומך.
‏לעזאזל. אולי תנסה להקל עליי?
‏תקל אתה עליי, גבר.
‏למה אתה חושב שאני לא עונה?
‏אז תגיד לי מתי נוכל לדבר.
‏לא יודע, גבר, אבל לא פה.
‏אתם חושבים
‏שלבני אדם יש ערך?
‏כן.
‏התשובה נראית ברורה. כן.
‏בואו נעיין במחקר הזה ‏של אוניברסיטת וירג'יניה
‏בארצות הברית.
‏דמיינו שאתם צריכים לתכנן מכונית אוטומטית.
‏יום אחד הבלמים עלולים להתקלקל
‏לפני מעבר חציה שהולכים בו שמונה אנשים.
‏מה יהיה אתי?
‏לדרוס קבוצה של שלושה הולכי רגל
‏או לדרוס קבוצה של חמישה?
‏שלושה, כמובן. פחות נזק.
‏נכון. ואם אספר לכם
‏ששלושת הולכי הרגל האלה ילדים,
‏והחמישה הם פנסיונרים בני 90?
‏אתם עדיין חושבים ‏שהריגת קבוצה של שלושה אנשים
‏תעשה פחות נזק?
‏לא.
‏אפשר לומר שלכל בן אדם יש ערך,
‏אבל אתם חושבים שלחלק יש יותר מאחרים?
‏כן.
‏לא.
‏שקט.
‏שקט. אני אציג מקרה ספציפי.
‏במעבר החציה
‏יש לנו אישה זקנה, אדם חולה, ‏איש עסקים וגנב.
‏את מי צריכה לדרוס המכונית החכמה,
‏כרע במיעוטו?
‏את החולה.
‏ביאל, אחי, את הגנב.
‏לא, כי הגנב יכול להשתלב מחדש
‏בחברה ולהיות פרודוקטיבי.
‏אבל האיש החולה לא יכול.
‏אלוהים. ‏-הוא צודק.
‏מה הבעיה?
‏אני מנסה להיות רציונלי, אתם אמוציונליים.
‏לא, זה מעניין.
‏בבקשה, תמשיך.
‏טוב, זה רק…
‏אני לא יודע אם האתיקה יכולה להתבסס
‏על רגשות. הם סובייקטיביים.
‏אז אתה מציע עמדה אידיאולוגית
‏המתבססת על אופטימיזציה של רווח כלכלי.
‏כן, האיש החולה עולה לחברה המון כסף.
‏תחשבו על משאבי המדינה.
‏אז זו בעיה כספית?
‏מה, כסף לא חשוב בכל הנוגע לקביעת מדיניות
‏בנושאי בריאות הציבור?
‏השיקולים הכלכליים קריטיים בטיפול בחולים.
‏במיוחד בארצות הברית.
‏אני חושב שאם אנחנו צריכים
‏לתכנת את המכונית החכמה שתעשה מינימום נזק,
‏אולי ההחלטה היא לא בהכרח למי מגיע למות
‏אלא אילו שלושה אנשים שווה להציל.
‏נוסח היטב, איש צעיר.
‏הרעיון שלי ל"משתה של אפלטון" עדיין בתוקף.
‏העימות על האהבה…
‏אתה לא רוצה לעשות את זה?
‏אתה מתגבר על משהו
‏שקשור לנקניק שנתת לי.
‏אני טועה?
‏אז…
‏אולי העימות יעזור לנו לשכוח מהטראומות?
‏טוב.
‏אתה תהיה עם ביאל.
‏מה? הוא ואני?
‏כן. ‏-לא.
‏כן. ‏-אין מצב.
‏הבחור ההוא שלא רצה לחשוב. ‏-לא.
‏אין סיכוי, מריה, לא. ‏-יש לו ציונים טובים יותר.
‏עשית מועד ב' וקיבלת 70.
‏זה לא מעצבן אותך?
‏אז תתמודד.
‏אפילו אם קשה לקבל את זה.
‏יש אנשים שמוכשרים בדיוק כמוך ‏או אפילו יותר.
‏והם אפילו מאושרים יותר.
‏מחר ב-11 ניפגש עם הרקטור והדיקן.
‏אני גנבתי את בשר החזיר הזה.
‏את עדיין רוצה אותי בקבוצה שלך?
‏אישה חולה וגנב.
‏אנחנו ניזהר מהמכוניות החכמות.
‏בסדר.
‏אני אפעיל את השאיבה של הבריכה,
‏נראה אם זה יצליח לנקות.
‏ואני אשאיר את זה,
‏ממש פה.
‏יופי. ‏-אלפונסו, עם מי אתה מדבר?
‏עם אף אחד. עם עצמי.
‏אתה מקריין.
‏תשאיר את זה פה, תפעיל את השאיבה.
‏תראי, אני כנראה
‏התרגלתי לארח לעצמי לחברה
‏כשאשתי מתה.
‏את לא מרגישה לבד בבית גדול כל כך?
‏לא, ברור שלא. אני לא לבד.
‏אני מצטער…
‏אתה מצטער?
‏אתה מבין שאמרת שאתה מצטער כבר אלף פעם?
‏כן, תסלחי לי…
‏כן, אני…
‏לא משנה.
‏אני ממש תולעת ספרים. ‏-גם אני.
‏טוב, מישהו קרא לי ככה.
‏זה אומר שאתה שונה מרוב הסטודנטים פה.
‏אתה צריך להיות שמח.
‏אפשר? ‏-כן, אבל אתה תשתעמם.
‏אין סיכוי.
‏וואו, זה עתיק.
‏נכון מאוד, עתיק.
‏אני מחזיר אותו.
‏שמע, אני לא רוצה להיות חנפן אבל…
‏אני אוהב את השיעורים שלך.
‏תודה רבה לך.
‏אבל אם אצטרך להכשיל אותך, אני אכשיל.
‏אני מחזיר גם את זה.
‏הוא מקסים.
‏הוא חכם. אני שואף להיות כמוהו.
‏קראת את המאמר האחרון שלו?
‏הנה. באמת טוב.
‏- הוריקנים תרבותיים -
‏כן, זה ממש דומה.
‏כמעט זהה. כלומר, הוא גנב את זה.
‏זו גנבה ספרותית.
‏הכותרת, הנושא, משפטים שלמים.
‏די, ביאל.
‏כולם מעתיקים. אני עשיתי את זה.
‏ולא בצורה מוצלחת… ‏-זו לא בדיחה.
‏זה לא המאמר היחיד שהועתק.
‏בדקתי מגזינים ישנים
‏ומצאתי שישה מאמרים שהועתקו.
‏למה שאדם חכם כזה יעשה את זה?
‏אולי הוא לא חכם.
‏אולי הוא מרמה גם בשיעורים.
‏תודה. ‏-הוא שרלטן.
‏מרוויח כסף מהעתקת מאמרים ממגזינים
‏שאף אחד לא קורא.
‏אוקטבי משתמש במילים שלו.
‏המגזינים הם להשראה.
‏כל המחברים מעתיקים. ‏-פילוסופים…
‏העתיקו מאפלטון. ‏-לא
‏כן. ‏-כן, איך אומרים?
‏הפילוסופיה היא… ‏-לא, הפילוסופיה המערבית
‏היא הערת שוליים לאפלטון.
‏אני מתה על המשפט הזה. ‏-כן, הוא מעולה.
‏יודע מה אני חושבת? ‏-מה?
‏על ויברטור.
‏אין מצב. ‏-כן.
‏היי, ביאל.
‏היה לי יום רע, פול.
‏אלה תמיד קורים לי.
‏אני צריך אותך למועדון הדיונים.
‏מעניין. הסטודנט המצטיין צריך אותי.
‏בחייך, ביאל, תפסיק.
‏אמרתי לך שליגת העימותים כולה שלך.
‏זו לא ליגה.
‏בולאניו רוצה לשחזר את המשתה של אפלטון.
‏הצגת תיאטרון? ‏-לא.
‏זה יהיה עימות.
‏על מה שנחליט.
‏דמיין שולחן בחצר,
‏עם מגוון נקניקים ופסטרמות.
‏אנחנו נציג שאלה לדיון.
‏מה השתנה? עכשיו אני טוב מספיק?
‏אני לא רוצה מישהו טוב.
‏לא, אתה מחפש מישהו בינוני.
‏שמע, ביאל, לא כולם יסיימו את הלימודים,
‏אבל אתה ואני כן,
‏ואתה יודע למה?
‏לא כי אנחנו טובים
‏אלא כי פילוסופיה מעניינת אותנו.
‏אני רוצה לעבוד איתך
‏כי יש בך תשוקה.
‏אני אקבל את רגע התהילה שלי?
‏ברור.
‏ואתה רוצה להגיש אוכל ביוני?
‏יהיו זבובים.
‏נמצא מקום אחר.
‏החבר המיוחד שלך לא עבד פה באזור?
‏כן, בטח. שיהיה.
‏אני אומר לך, כבר אמרתי לפני שהתחלנו.
‏שמע, אני חייב לעבוד. מצטער.
‏נדבר על זה. להתראות.
‏היי.
‏אתה בסדר?
‏כן, אני עסוק בעבודה.
‏מתי תסיים?
‏אתה כמו הרקטור.
‏לא, פשוט…
‏רצינו לערוך את העימות האחרון פה בסוף השנה.
‏אני מבין.
‏תלוי.
‏אני צריך לפטר את אחד העובדים.
‏אבל אני לא יודע את מי.
‏מה היית עושה?
‏לעזאזל, אל תקל ראש בנושא.
‏המספרים לא מתחברים. אני חייב לקבל החלטה.
‏אתה חושב שזה משחק?
‏צריך להפעיל פה קצת אמפתיה, נכון?
‏אני צריך דברים שאין לי.
‏ככה זה בחיים, נכון?
‏טוב, אני אלך כדי שתוכל לקבל החלטות חשובות.
‏אלוהים, מה אתה עושה?
‏פסיכי. אתה גר בדירה עם אנשים אחרים,
‏אתה לא יכול להסתובב עירום ככה, ‏פסיכי. זה ממש מוזר.
‏מה? מה קרה?
‏לעזאזל. חשבתי שאני לבד ואז איימי הופיעה.
‏מה לעזאזל?
‏דקרתי את עצמי.
‏אתה די שעיר.
‏הבחורה הזאת משוגעת.
‏אתה אומר את זה עם אננס על הביצים שלך?
‏היי, מותק. ‏-אל תקראי לי מותק.
‏סליחה.
‏אני מתכננת את המסיבה
‏של הסטודנטים לפילוסופיה. אתה בא?
‏אני לא חושב. אני לא אוהב מסיבות.
‏פול יהיה שם.
‏אז?
‏טוב, יש ביניכם משהו
‏מהיום הראשון.
‏הוא מחבב אותך, אין לו חבר או חברה.
‏חברה? ‏-כן.
‏טוב. הלכתי לשיעור. נתראה.
‏אתה תדבר עם הרקטור.
‏לא, שנינו נלך.
‏נראה.
‏אם אני אתקע, תעזור לי.
‏בולאניו תהיה שם, תירגע.
‏העיניים שלי מעקצצות. לא ישנתי.
‏באמת?
‏הייתי לחוץ, קראתי את "המשתה של אפלטון".
‏אני חושב שהראש שלי עומד להתפוצץ.
‏אל תגזים.
‏אני רציני. המוח שלי מת אחרי שאני קורא
‏פילוסופיה ומנסה להבין אותה.
‏פיתחתי אובססיה לציונים טובים.
‏ואני משלם על זה.
‏נמאס לי לחשוב.
‏לחשוב זה מתיש.
‏אני מבין את התרעומת שלך נגד פילוסופיה.
‏זה לא היה נגד פילוסופיה. ‏-קח את זה בקלות.
‏זה ממש קשה.
‏שמע, רוב האנשים ייקחו את המנדרינה ‏ופשוט יאכלו אותה.
‏זהו זה, אבל אני לוקח אותה, מביט בה וחושב:
‏למה היא קיימת? מאיפה היא באה?
‏לאן היא הולכת?
‏כפי שהוסכם עם משרד הדיקן ב…
‏ינואר שעבר. ‏-ינואר שעבר.
‏החלטנו לקיים ליגת עימות
‏עם הסטודנטים לפילוסופיה
‏בהנחיית מריה בולאניו,
‏בגישה חדשה.
‏מריה, תוכלי להסביר?
‏כן. הרעיון הוא לקרוא לסטודנטים
‏לעימות פתוח
‏ולהשתמש ב"משתה של אפלטון" כנקודת פתיחה.
‏שחזור של המשתה באולם הראשי.
‏מה? באולם הראשי? החלטת את זה על דעת עצמך?
‏אנחנו חושבים שככה ראוי.
‏בואו נשקול שני דברים.
‏ראשית, לא ככה עושים את זה,
‏דוקטור לורנץ.
‏משרד הדיקן הגה את הרעיון הזה.
‏הם עקפו אותי והם רוצים לערוך
‏פיקניק כלשהו.
‏שנית, האולם הראשי לא נועד
‏לניסויים. ‏-אני מסכים.
‏כשהשיפוצים יושלמו
‏הוא ייפתח באירוע רשמי.
‏בטח.
‏אז נסגור את האולם הראשי בפני הסטודנטים.
‏מי אתם חושבים שאתם?
‏אפשר לומר משהו?
‏ליגות של עימות הן משעממות.
‏הן תחרויות שבהן חלק מנצחים וחלק מפסידים.
‏בדרך שלנו כולם מנצחים.
‏בטח, דמיינו כמה שולחנות
‏עם אוכל לכולם, ואנחנו נפנה אל הנוכחים
‏ונתחיל עימות על פילוסופיה, ‏על אהבה, על החיים.
‏ובסוף יוגשו מתאבנים לכולם
‏במבואה של האולם הראשי.
‏זה יאתגר את התדמית ‏של הסטודנטים לפילוסופיה.
‏ומהי התדמית הזאת?
‏שאנחנו משעממים.
‏בפילוסופיה אנחנו אוהבים בדיחות.
‏צחוק מאפשר לנו לנשום.
‏ומה יהיה שם האירוע?
‏"משתה נגד הפילוסופיה".
‏חברה, אם הגבר מדבר לעצמו, תיזהרי.
‏אל תגזימי, סוסנה, הוא איש מוזר. זה הכול.
‏ויקי, למי אכפת? העיקר שהוא עוזר לך בבית.
‏הוא גדול כל כך. ‏-כן, יותר מדי.
‏כלומר, הגן הזה יקר מפז.
‏אבל בתוך הבית…
‏יש חדרים שלא בשימוש.
‏אנחנו משתמשים בכולם, סוסנה.
‏אני לא חושבת ‏שאת משתמשת במטבח יותר מדי.
‏במיוחד עם אלפונסו.
‏שקט, הוא מגיע.
‏אני אקח את הכוסות האלה.
‏צדקת.
‏"אני אקח את הכוסות האלה…"
‏מצחיק מאוד.
‏זה כמו קריינות לעיוורים.
‏דיברתי לעצמי.
‏אם אני רוצה לדבר לעצמי,
‏זה מה שאעשה.
‏אני אקח את מרק הירקות
‏ואשפוך אותו בכיור.
‏ככה.
‏הן יאכלו מרק משימורים.
‏שיזדיינו.
‏אקסל. ‏-שלום.
‏רציתי לומר לך…
‏שלא התכוונתי להתערב לך בעסקים.
‏אם המספרים לא מתחברים, בסדר.
‏בסדר, אין בעיה.
‏והרקטור הסכים לערוך את העימות פה,
‏באולם הראשי. רציתי שתדע.
‏אתה מתנצל כדי שאסיים את האולם הראשי?
‏לא, זה לא נכון.
‏טוב, אולי קצת.
‏רציתי לדעת אם הוא יהיה מוכן.
‏גם אני אשמח לדעת משהו.
‏חברה שלך אוטי אמרה שאתה ביסקסואל.
‏לעזאזל, אוטי.
‏יכולת לספר לי.
‏אתה חושב שזה מגדיר את הבן אדם?
‏לא. לא אכפת לי שאתה ביסקסואל.
‏אני אשמח לדעת אם יש עוד דברים שלא אמרת.
‏אני מניח שכן.
‏אי אפשר להכיר מישהו מטיול עם הכלב שלו.
‏המסתורין סביבך גורם לי להרגיש ‏שאתה מסתיר דברים.
‏טוב, לא.
‏טוב.
‏אז אני טועה?
‏כן.
‏מוקדם מכדי לדעת אם נסיים בזמן.
‏אתה הולך לבולאניו?
‏כן.
‏אולי אני אעבור, לא יודע בקשר לאוטי ופול.
‏אבל אתה ופול כבר לא חברים.
‏תפסיק. ברור שאנחנו חברים.
‏ממש כמו איתו.
‏אוקטבי, שלום. ‏-שלום.
‏המאמר האחרון שלך טוב.
‏תודה רבה לך.
‏העפתי מבט במגזינים האלה
‏שהחזרת לספרייה. מעניינים מאוד.
‏לא באמת.
‏כדאי שתקרא את החומר לשיעור.
‏אני אשמח לתת לך 100.
‏הוא לא רוצה שאני אקרא.
‏לא אכפת לו.
‏הוא לחוץ. ‏-הוא לא לחוץ.
‏אז אוניברסיטת וירג'יניה
‏והמכוניות החכמות שלה
‏הן האובססיה של הסטודנטים שלי,
‏שתוהים מי או כמה אנשים צריכים להיהרג.
‏הדילמה האתית
‏היא פשוט וריאציה
‏של בעיית הקרונית המפורסמת
‏שיצרה הפילוסופית פליפה פוט ‏לפני יותר מ-50 שנה.
‏אני מניחה שיש לכם מסקנות משלכם
‏לגבי איך לתכנת את המכונית החכמה.
‏כמובן, אין תשובות נכונות
‏לדילמה הזאת.
‏כן? ‏-יש סיבה לתרגיל הזה?
‏כלומר, אני מבין שהוא עוזר ‏לחקור את המוסריות
‏ויוצר דיון מעניין על אתיקה,
‏אבל השאלה של מי צריך להידרס
‏היא קצת נאצית, לא?
‏לתכנת מכונית חכמה
‏כך שתהרוג…
‏אם היא חכמה כל כך, למה שלא תציל את כולם?
‏נגרום לה לעוף אם הבלמים יתקלקלו.
‏אנחנו חייבים להחליט אילו חיים חשובים יותר?
‏של גנב, של חולה או של זקן?
‏למה האנושות אובססיבית כל כך לקורבנות?
‏אנחנו צריכים משחקי הריגה?
‏הם מכריחים אותנו לבחור צדדים,
‏לומר את מי אנחנו מגנים,
‏אבל יום אחד אנחנו נהיה האיש הזקן,
‏הגנב או החולה.
‏רוצה משהו לשתות?
‏הלוואי, אבל אני לא יכול. ‏יש לי עבודה בסטנסה.
‏אני מתחיל מוקדם.
‏הייתי שמח לנזוף בך על כך ‏שאמרת לאקסל שאני ביסקסואל.
‏זה נפלט לי.
‏את משהו את.
‏פול, למה אתה מתרחק?
‏פעם דיברנו המון.
‏לא יודע.
‏זה מוזר.
‏מאז שאטיאן עזב אתה מרוחק.
‏אני בסדר, אוטי.
‏שמע, פול, אני יודעת שאהבת אותו, ‏אבל אני לא טיפשה.
‏אל תגיד "אני בסדר", אני לא קונה את זה.
‏אל תגיד מה קרה,
‏פשוט תגיד אם קרה משהו.
‏אני פה בשבילך.
‏שלום. ‏-שלום.
‏מה זה?
‏מתנה בשבילך.
‏באמת?
‏סוכריות בננה?
‏מה, את לא אוהבת?
‏מי לא אוהב סוכריות?
‏למה?
‏זו התרופה הכי טובה
‏לחשיבה מעגלית חוזרת ונשנית.
‏הטעם מושלם, כך שאת לא חושבת יותר מדי.
‏אם את צריכה משהו, מריה, תשרקי.
‏אני ממש שמחה שאתה פה, אוקטבי.
‏תגיד…
‏אתה מרחם עליי?
‏לא.
‏את מרחמת על עצמך?
‏לא, ברור שלא.
‏מריה.
‏שוב?
‏אני יודעת מה את חושבת, ‏אני האויבת הכי גרועה של עצמי.
‏לא אמרתי את זה.
‏בואי, את נראית נורא… ‏-אל תיגעי בי.
‏אל תתקשרי לאמבולנס.
‏למה באת, מריה?
‏אני רוצה שתדעי שאני זוכרת
‏שאת העלית את רעיון המשתה
‏כשהיית סטודנטית שלי.
‏אני יודעת. אני מקווה שזה יצליח.
‏סילביה…
‏את חברתי היחידה.
‏טעיתי.
‏אני פוגעת בך הכי הרבה.
‏אני מתגעגעת אלייך.
‏אני אוהבת אותך, בת זונה.
‏תסגרי את הדלת.
‏אבל… ‏-תסגרי את הדלת המזוינת.
‏כשאוקטבי התחיל להסביר על הטיול שלו לקניה
‏זה נשמע מזויף כל כך.
‏הוא בטח המציא את זה. ‏בטח הוא נסע לדיסלדורף.
‏עיר אפורה וטיפוסית.
‏טוב, דיסלדורף יפה.
‏כן, אני יודע.
‏טוב, שיהיה. ‏-כן.
‏יש לי בן דוד שעובד כמרצה במילווקי
‏והוא האדם הכי פגום שפגשתי.
‏במילווקי.
‏כן. הוא טיפש, אבל ממש חתיך.
‏פנטזתי עליו הרבה.
‏יש לו כל כך הרבה שיער על הבטן.
‏צדקת.
‏אולי אוקטבי מרצה טוב, אבל הוא רמאי.
‏הגנבות הספרותיות שלו.
‏אנשים יאכזבו אותך, למשל אני אוטי,
‏יום אחד היא פשוט אמרה לי
‏לארוז חפצים וללכת.
‏גם אני ואוטי התרחקנו
‏אחרי מה שקרה אצל ראי.
‏היא לא סיפרה לך?
‏לא.
‏היו נשיקות ועוד משהו.
‏בכל אופן.
‏אל תסתכל עליי, אני לא ידעתי.
‏הבחורה הזאת עושה לי את זה.
‏עכשיו היא אומרת שהיא ואוטי…
‏אוטי, אתה יודע…
‏עשיתם משהו?
‏בכל אופן…
‏אפרה.
‏אני ליד הדלת.
‏סיימת?
‏לעזאזל.
‏היי. ‏-אני לא מאמין.
‏פיטרו אותך בגללי.
‏טוב…
‏תירגע. ‏-אני לא יכול.
‏חייבו אותך על הבלגן?
‏פול, רציתי לומר לך…
‏שאני עוזב.
‏לאן?
‏לעיר שבה אף אחד לא מכיר אותי.
‏אני אפגוש אנשים חדשים ו…
‏אעבוד כמדריך תיירים
‏או כשוטף מכוניות.
‏לעזאזל, לולא נכנסתי לסופר…
‏פול, גבר, תפסיק לחשוב על זה.
‏זו לא אשמתך.
‏מאז שגילו
‏הם חיפשו תירוץ לפטר אותי.
‏הם לא יכולים לפטר אותך בגלל זה.
‏לא רשמית, זה לא חוקי,
‏אבל אני יודע שזה בגלל האיידס.
‏אל תגיד איידס.
‏אני לא אומר משהו שאתה לא יודע.
‏כשיש לך סרטן כולם מרחמים עליך.
‏וכשאתה חיובי, אתה חולה במגפה.
‏אני מנסה לשלוט בזה.
‏אני חושב על דברים אחרים,
‏נהנה לפעמים.
‏אני מסתגל לתרופה.
‏אבל לא סיפרת לאף אחד.
‏כי יראו בך הומו סוטה.
‏לעזאזל, אפרה.
‏האנושות צריכה לשרוף אנשים.
‏לא מסבירים את זה באוניברסיטה?
‏ממש חיבבתי אותך, אתה יודע?
‏במיוחד כשאמרת:
‏"אני פול. סוף פסוק".
‏כשאני…
‏מה?
‏כלומר, אני…
‏היה לי כיף איתך.
‏אל תרגיש רע, אפרה.
‏אתה לא ידעת.
‏סוף פסוק.
‏שלום.
‏מה, איך היה השיעור שלך?
‏שחמט.
‏אני יודע שפול סיפר לך.
‏למה לא סיפרת לי?
‏התביישתי, גלוריה.
‏הסיפור עם מס ההכנסה משפיל.
‏אנחנו יחד מסיבה מסוימת, לא?
‏אנחנו עוזרים זו לזה.
‏הייתי עוזרת בתשלומים.
‏ממש לא. תודה,
‏אבל אני נכנסתי לזה ואני אצא מזה לבד.
‏איזו גאווה…
‏אל תכעסי, מותק. בבקשה.
‏עכשיו אני חייב לעבוד בבית של ראי
‏עד שאשלם את חובי.
‏ואז אסיים עם זה.
‏יש לי חוזה.
‏ברור שיש לך.
‏אבל מתייחסים אליך יפה?
‏מתייחסים אליי מעולה.
‏למשל, היום הגברת אמרה לי,
‏אלפונסו, קח הפסקה, גבר, תשתה משהו.
‏וכך ישבתי כמו מלך,
‏שתיתי בירה בגן.
‏אתה כוכב. ‏-נתראה.
‏ביי, לילה טוב. ‏-קדימה.
‏ביי. ‏-ביי.
‏להתראות. ‏-נתראה מחר, חמודה.
‏ביי. לכבות את האורות?
‏לא, דינו בפנים. ‏-בסדר, לילה טוב.
‏תיכנס. ‏-בדיוק הלכתי. אין פה אף אחד.
‏זה טעים. אתה לומד מהר.
‏מאז שגיליתי שאני יכול לקחת גלולות עם שתייה
‏אני מפנק את עצמי מדי פעם.
‏תתקרב.
‏רוצה לחיות על אי ובלי סודות? לא אני.
‏מי לא מתחרט על משהו?
‏גם אני.
‏זו פילוסופיה טהורה.
‏לא רע.
‏אתה אוהב את קופסת הגלולות שלי.
‏שחור לבן, כמו דומינו.
‏תראה.
‏הגברת ששמה פרצטמול,
‏מי ייתן ולא תכזיב אותנו,
‏אנחנו מתחננים, אלוהים יקר.
‏אומפרזול, המגן שלי נגד הסערות שבבטן.
‏לורזפם, רק חצי.
‏נגמלתי מתרופות נגד חרדה
‏במשך שנתיים לאט לאט.
‏והחבר האמיתי היחיד לי, ‏התרופה האנטי רטרו־ויראלית.
‏הוא שומר עליי מפני האויב שלי זה 25 שנה.
‏אחת, תשע, תשע, חמש.
‏חברים שלי מתו לפני שמצאו
‏שילוב תרופות יעיל.
‏אני האחרון שנשאר.
‏איך הם היו?
‏חברים שלי? היו לי המון.
‏והם מתו כמו זבובים.
‏אדייל, בחור קובני בן 28.
‏חואן קרלוס, ממעמקי אקסטרמדורה.
‏הוא עזב את הכפר כי סקלו אותו בחגים.
‏ברחוב אחד ערכו מצעד
‏ובשני סקלו אותו על היותו הומו.
‏ג'ורדי…
‏ג'ורדי איש משכמו ומעלה, עורך דין.
‏איזה זין גדול.
‏לא ייאמן.
‏אלמנתו ושני בניו מעולם לא התגברו על זה.
‏היי, בבקשה.
‏תפסיק להסתכל עליי כאילו אני חולה.
‏לא הסתכלתי עליך ככה.
‏אבל אתה חולה, לא?
‏לא.
‏לאנשים חולים יש חום והם במיטה.
‏לי יש וירוס.
‏אנחנו מקבלים זה את זה וחיים בדו קיום.
‏אני בא כל יום לעבודה.
‏אני מטפל בבר, מדבר עם לקוחות.
‏מופיע על הבמה, אני נראה לך חולה?
‏לא, ברור שלא.
‏זו דעה קדומה של החברה, לא?
‏שתזדיין החברה.
‏אני לא צריך אישור מאף אחד.
‏אני לא צריך מקום בעולמם.
‏מאז שאבחנו אותי אני מטפל בעצמי טוב יותר.
‏אם לא, הייתי נראה מדהים כל כך?
‏לבוש טוב מאי פעם.
‏אני אוכל טוב מאי פעם.
‏הכול טעים יותר, מתאים לי יותר.
‏אני קונה לעצמי בגדים.
‏אני ילד מפונק.
‏גיליתי שיש לי…
‏דחף ורצון ליהנות.
‏אחרי הכול, אפולו,
‏זה הסוד לבריאות.
‏אין לך מה לומר?
‏אני אשמח להכיר לך מישהו.
‏הוא חתיך?
‏היא אישה.
‏אתה מפוטר.
‏אין לי זמן לקהילה ההטרוסקסואלית.
‏אבל אפולו ממליץ עליה.
‏שתדע שדינו שימח את אפולו היום.
‏תרגום כתוביות: איתן ימזקי