NETFLIX PREDSTAVLJA
ORIGINALNU MOVISTAR+ SERIJU
Pole, odlazimo!
Gloria ide u školu, a ja u Društveni centar.
No ne žurim se.
Ne moraš čitave dane igrati šah.
Postat ćeš Kasparov.
On je bio majstor.
Momci, ja idem.
Vidimo se. Ugodan dan.
Ne znam koliko ću izdržati s pričom o šahu.
Ne moraš.
Saznala je prije nekoliko dana.
Kvragu! Ti si joj rekao?
Posumnjala je.
Čeka da joj ti kažeš.
Isuse! Nevjerojatno. Zamolio sam te da joj ne kažeš!
Ne vičem ja.
Pole, teško je suočiti se s njom.
Dobro, ali tvoja je žena.
Zašto smo se doselili?
Bio je to obiteljski plan.
Zašto ne počnemo govoriti o strahu?
Pokušavaš li mi nešto reći?
Dao sam otkaz.
Radim u Satanassa Baru.
Zar ondje ne prodaju drogu?
Ne, to nije točno.
Imaš pravo.
Moram razgovarati s Glorijom.
Hej.
Jesi li ti dobro?
Jesam.
Jesu li kod Raija dobri prema tebi?
Jesu.
PAMETNI AUTOMOBILI
Napokon!
Što želiš?
Smiri se, ne želim novac.
Ali ne odgovaraš mi na pozive.
Efra. Ne ovdje.
Kako to misliš? Čekaj, želim razgovarati.
Možemo li razgovarati? Kako si?
Ne ovdje.
Pole.
Smiri se, nisam se došao svađati.
Želim vidjeti kako si.
Kvragu! A da mi malo olakšaš?
Olakšaj ti meni, čovječe.
Zašto misliš da se ne javljam?
Reci mi kad možemo razgovarati.
Ne znam, ali ne ovdje.
Mislite li
da čovjek ima dostojanstvo?
Da.
Odgovor je očit. Da.
Pogledajmo studije Sveučilišta u Virginiji
u SAD-u.
Zamislite da imate program autonomnog automobila.
Jedan dan zakažu kočnice
na zebri po kojoj hoda osmero ljudi.
Što je etički?
Pregaziti skupinu od troje
ili od petero pješaka?
Tri, naravno. Manja je šteta.
Dobro. Što ako su
ti pješaci djeca,
a drugih petero su 90-godišnjaci?
I dalje mislite da je ubojstvo troje ljudi
manja šteta?
Ne, to je… -Ne.
Možemo reći da svako biće ima dostojanstvo,
no ima li tko više dostojanstva od drugih?
Da.
Ne.
Tiho!
Tiho! Evo jednog slučaja.
Na zebri imamo
stariju ženu, bolesnika, poslovnjaka i lopova.
Koga bi autonomni automobil trebao pregaziti
da bude manje zlo?
Bolesnika.
Biele, pa valjda lopova!
Ne, zato što se lopov može ponovno integrirati
u društvo i biti produktivan.
Ali bolesnik ne može.
-Isuse. -Ima pravo.
Što je sad?
Pokušavam biti logičan. Vama je previše stalo.
Ne, ovo je zanimljivo.
Molim vas, nastavite.
Pa, jednostavno
nisam siguran možemo li primijeniti etiku
na osjećaje. Oni su subjektivni.
Predlažete ideološki položaj
temeljen na optimizaciji ekonomskog profita.
Da, bolesnik nas mnogo košta.
Treba misliti na državne resurse.
Sve je zapravo problem novca?
Nije li novac problem politike
zdravstvene skrbi?
Gospodarski čimbenici ključni su za skrb o pacijentu.
Posebice u SAD-u.
Ako moramo programirati
autonomni automobil na najmanju štetu,
možda ne treba odlučivati o tome tko zaslužuje umrijeti,
nego koje troje ljudi vrijedi spasiti.
Sjajno argumentirano, mladiću.
Ideja Platonova Simpozija i dalje vrijedi.
Debata o ljubavi.
Ne želite to?
Prebolijevate nešto
povezano s pršutom.
Varam se?
Dakle,
može li nam debata pomoći da zaboravimo traume?
Dobro.
Udružit ćete se s Bielom.
Što? On i ja?
-Da. -Ne.
-Da. -Nema šanse.
-S tipom koji nije htio razmišljati. -Ne!
-Nema šanse, Maria. Ne. -Ima bolje ocjene.
Ponovno ste pisali test i dobili trojku.
To vas ne frustrira?
Pregrizite.
Čak i ako vam je teško prihvatiti.
Ima jednako talentiranih studenata. I boljih.
Oni su sretniji.
Sutra u 11 sastajemo se s rektorom i dekanom.
Ukrao sam taj pršut.
I dalje me želite u timu?
Bolesna žena i lopov.
Izbjegavat ćemo pametne automobile.
Dobro.
Uključit ću čistač bazena
da vidimo hoće li ga počistiti.
Ostavit ću ovo
ovdje.
-Dobro. -S kime razgovarate?
Ni s kim. Sa sobom.
Pripovijedate.
Ostavit ću to ovdje, uključit ću čistač.
Vjerojatno sam se
naviknuo na vlastito društvo
kad mi je žena umrla.
Niste usamljeni u tako velikoj kući?
Ne, nisam. Nisam sama.
Oprostite, ispričavam se.
Ispričavate se? Znate li
da ste se ispričali već tisuću puta?
Da, ispričavam se.
Idem onda…
Nema veze.
-Ja sam pravi knjiški moljac. -I ja.
Neki me tako zovu.
Znači da ste drukčiji od većine studenata.
Trebali biste biti sretni.
-Mogu li? -Da, ali dosadit će vam.
Nikako.
Ajme, kakva relikvija.
Dobro ste rekli. Relikvija.
Vraćam je.
Ne želim zabadati nos, ali…
Volim vaša predavanja.
Hvala vam.
No iznevjerit ću vas ako moram.
Vraćam i ovo.
Divan je.
Mudar je. Želio bih biti kao on.
Pročitali ste zadnji članak?
Jesam. Jako je dobar.
KULTURNI URAGANI
Da, jako je slično.
Gotovo isto. To je plagijat.
On plagira.
Naslov, temu, rečenice.
Biele,
svi varaju. I ja sam varala.
-I nisi dobro prošla. -Ovo nije šala.
To nije jedini plagirani članak.
Provjerio sam stare časopise
i pronašao šest plagiranih članaka.
Zašto bi mudar čovjek to radio?
Možda nije mudar.
Možda na predavanjima ima slušalice.
-Hvala ti. -Varalica je.
Zarađuje plagiranjem članaka iz časopisa
koji nitko ne čita.
Octavi ga oponaša.
Časopisi su nadahnuće.
-Svi autori to rade. -Filozofi su plagirali Platona.
-Nisu -Da, što kažu?
Filozofija je… -Ne, „zapadna je filozofija…
…platonova fusnota”.
-Volim tu rečenicu. -Da, dobra je.
-Znaš što ja mislim? -Što?
On je Satisfayer.
-Ma daj. -Da.
Zdravo, Biele.
Imao sam loš dan, Pole.
Ja ih uvijek imam.
Trebam te za debatnu ligu.
Zanimljivo!
Najbolji student treba mene.
Biele, prestani.
Rekao sam ti da je debatna liga tvoja.
To nije liga.
Bolañica želi napraviti Platonov Simpozij.
-Predstavu? -Ne.
Ne, to bi bila debata
o čemu god želimo.
Zamisli stol u manastiru
pun pršuta i narezaka.
Postavljamo pitanja za raspravu.
Što se promijenilo? Nisam dovoljno dobar?
Ne želim nekoga dobrog.
Ti tražiš mediokritet.
Biele, neće svi diplomirati.
Ali ti i ja hoćemo.
Znaš li zašto?
Ne zato što smo dobri,
nego zato što nam je stalo do filozofije.
Želim raditi s tobom.
Strastven si.
Hoću li imati svojih pet minuta?
Naravno.
Želiš posluživati hranu u lipnju?
Bit će muha.
Pronaći ćemo drugo mjesto.
Ne radi li ovdje tvoj posebni prijatelj?
Da, jest. Što god.
Kažem ti. Rekao sam i prije početka.
Moram raditi. Žao mi je.
Razgovarat ćemo o tome. Vidimo se.
Bok.
Jesi li dobro?
Jesam. Samo imam puno posla.
Kad završavaš?
Ti si kao rektor.
Ne, samo…
Htjeli smo ovdje održati zadnju debatu na kraju godine.
U redu.
Ovisi.
Moram otpustiti radnika.
Ali ne znam koga.
Što bi ti učinio?
Kvragu, ne uzimaj to tako olako.
Brojke se ne poklapaju. Moram odlučiti.
Misliš da je ovo igra,
no treba biti obziran.
Trebam stvari koje nemam.
To je život, zar ne?
Idem da možeš donijeti važne odluke.
Što radiš, poremeæeni èovjeèe?
Živiš u stanu s drugima.
Ne možeš tako hodati gol!
To je tako poremeæeno!
Što? Što je bilo?
U kurac! Mislio sam da sam sam, ali se Amy pojavila.
Koji vrag?
Ogrebao sam se.
Baš si dlakav.
Ta je ženska luda.
Kažeš to s ananasom na mudima?
-Zdravo, dragi. -Ne zovi me tako.
Oprosti.
Idem na tulum
studenata filozofije. Ideš?
Ne bih. Ne volim tulumariti.
Pol će biti tamo.
Pa što?
Između vas nešto postoji
od prvog dana.
Sviđaš mu se, a nema ni dečka ni djevojku.
-Djevojku? -Da.
Idem na predavanje. Vidimo se.
Ti razgovaraj s rektorom.
Obojica ćemo.
Vidjet ćemo.
Ako zablokiram, pomozi mi.
Bolañica će biti tamo. Opusti se.
Peku me oči. Nisam spavao.
Ozbiljno?
Bio sam nervozan. Čitao sam Platonov Simpozij.
Glava će mi eksplodirati.
Ne pretjeruj.
Ozbiljno mislim. Glava mi puca
nakon što pokušavam shvatiti filozofiju.
Opsjednut sam dobrim ocjenama.
Plaćam sve to.
Dosta mi je razmišljanja.
Razmišljanje iscrpljuje.
Shvaćam tvoje tužakanje protiv filozofije.
-Nisam protiv filozofije. -Polako.
Ovo je tako teško.
Većina ljudi uzela bi ovu mandarinu i pojela je. To je to.
Ali ja je uzmem, pogledam i pitam se
zašto postoji i otkud je došla.
Kamo ide?
Kao što je dogovoreno s dekanom…
-U siječnju. -Tako je.
Održat ćemo debatnu ligu
sa studentima filozofije,
a vodit će ga Maria Bolaño
uz novi pristup.
María, možete li objasniti?
Da. Ideja je pozvati studente
na otvorenu debatu i za početak
razgovarati o Platonovu Simpoziju.
Stvorit ćemo Simpozij u glavnoj dvorani.
U glavnoj dvorani? To ste sami odlučili?
Mislimo da tako treba.
Uzmimo u obzir dvije stvari.
Prvo, to nije način,
dr. Llorenç.
Dekanat ima ideju.
Preskočili su me i žele osmisliti
nekakav piknik.
Drugo, glavna dvorana
-nije za eksperimente. -Slažem se.
Otvorit ćemo je kad je dovršimo.
Bit će to službeno.
Tako je.
Zatvorimo studentima glavnu dvoranu.
Što vi mislite, tko ste vi?
Mogu li nešto reći?
Debatni klub je dosadan.
To su natjecanja na kojima neki pobjeđuju, a neki gube.
Našim načinom svi će pobijediti.
Točno. Zamislite stolove
s hranom za sve. Svakoga ćemo prozvati
i započeti raspravu o filozofiji, ljubavi i životu.
Na kraju će svi moći nešto pojesti
u glavnoj dvorani.
To će promijeniti sliku o studentima filozofije.
Koju sliku?
O tome da smo dosadni.
Na filozofiji volimo šale.
Zbog smijeha dišemo.
Kako bi se zvao taj događaj?
„Simpozij protiv filozofije.”
Ako muškarac razgovara sam sa sobom, čuvaj se.
Ne pretjeruj, Susana. On je smiješan čovjek. To je sve.
Vicky, koga briga? Važno je da ti pomaže oko kuće.
-Tako je velika. -Da, prevelika.
Vrt je neprocjenjiv.
Ali unutrašnjost…
Ima neiskorištenih soba.
Svima se koristimo, Susana.
Kuhinjom se baš ne koristite.
Posebice uz Alfonsa.
Tiho, stiže.
Uzet ću čaše.
Imaš pravo.
„Uzet ću čaše.”
Kako smiješno.
Kao da razgovaraš sa slijepcem.
Razgovaram sa sobom.
Ako želite da razgovaram sa sobom,
učinit ću to.
Uzet ću juhu od povrća
i izliti je u odvod.
Tako je.
Jest će juhu iz konzerve.
Tko ih šiša!
-Axele. -Zdravo!
Htio sam ti reći…
Da ti se nisam htio miješati u posao.
Ako se brojke ne poklapaju, u redu.
Dobro, nema veze.
Rektor se složio s time da ovdje održimo debatu.
U glavnoj dvorani. Htio sam da znaš.
Ispričavaš se zato da završim glavnu dvoranu?
Ne zato.
Dobro, možda donekle.
Zanima me hoće li biti završena.
I mene nešto zanima.
Oti mi kaže da si biseksualac.
Kvragu, Oti!
Mogao si mi reći.
Misliš li da to određuje čovjeka?
Ne, nije me briga što si biseksualac.
Zanima me što mi još nisi rekao.
Pa ima nekih stvari.
Ne možeš me upoznati u šetnji sa psom.
Zbog čitavog misterija oko tebe čini mi se da nešto skrivaš.
Ne skrivam.
Dobro.
Dakle, u krivu sam?
Da.
Uskoro ću znati hoće li biti završena.
Ideš Bolañici?
Da.
Možda prođem. Ne znam za Oti i Pola.
Ali ti i Pol više niste prijatelji.
Prestani. Naravno da jesmo.
Kao što sam i s njim.
-Octavi, zdravo. -Zdravo.
Zadnji vam je članak jako dobar.
Hvala vam.
Pogledao sam časopise
koje ste vratili u knjižnicu. Jako zanimljivo.
Nije baš.
Bolje čitajte knjige za kolegij.
Volio bih vam dati peticu.
Ne želi da čitam.
Nije ga briga.
-Bio je nervozan. -Nije.
Sveučilište u Virginiji
i pametni automobili
opsesija su mojih studenata
koji se pitaju koga i koliko je ljudi u redu ubiti.
Etička je dilema
u varijaciji poznatog
problema kolica
Phillippe Foot otprije više od 50 godina.
Svatko će sam zaključiti
kako programirati pametni automobil.
Očigledno nema točnog odgovora
na ovu dilemu.
-Da? -Ima li ova vježba smisla?
Shvaćam da pomaže za proučavanje morala
i stvara dobru raspravu o etici,
ali pitanje o tome koga bismo pregazili
zvuči nacistički, zar ne?
Programiranje pametnog automobila
da ubija…
Ako je tako pametan, zašto ih ne spasi?
Mogao bi letjeti ako se kočnice pokvare.
Procjenjivat ćemo čiji je život vrjedniji?
Život lopova, bolesnika ili starca?
Zašto je čovjek opsjednut žrtvom?
Trebamo li igru ubijanja?
Moram zauzimati strane
i osuđivati druge.
Jednog dana i mi ćemo biti starac,
lopov ili bolesnik.
Jesi li za piće?
Rado, ali ne mogu. Radim u Satanassi.
Rano počinjem.
Baš mi je pomoglo što si Axelu rekla da sam biseksualac.
Izletjelo mi je.
Baš si posebna.
Pole, zašto si izbivao?
Nekoć smo mnogo razgovarali?
Ne znam.
Čudno je.
Distanciran si otkako je Etienne otišao.
Dobro sam, Oti.
Pole, znam da si ga volio, ali nisam glupa.
Ne možeš mi samo reći da si dobro.
Ne moraš reći što se dogodilo,
ali reci ako nešto nije u redu.
Uz tebe sam.
-Zdravo. -Zdravo.
Što je to?
Dar za tebe.
Ozbiljno?
Kandirane banane?
Ne voliš ih?
Tko ne voli slatkiše?
Zašto?
To je najbolji protuotrov
za repetitivno cirkularno razmišljanje.
Tako ćeš manje razmišljati.
Ako nešto trebaš, zazviždi.
Drago mi je što si ovdje, Octavi.
Hej.
Sažalijevaš li me?
Ne.
Sažalijevaš li ti samu sebe?
Naravno da ne.
María.
Opet?
Znam što misliš. Da sam svoj najgori neprijatelj.
Nisam to rekla.
-Dođi, izgledaš užasno. -Ne diraj me.
Nemoj zvati hitnu.
Zašto si ovdje?
Želim da znaš kako se sjećam
da je ideja o Simpoziju tvoja.
Još otkako si mi bila studentica.
Znam. Nadam se da će dobro ispasti.
Silvia…
Ti si mi jedina prijateljica.
Bila sam u krivu.
Toliko si pretrpjela zbog mene.
Nedostaješ mi.
Volim te, kučko!
Zatvori vrata.
-Ali… -Zatvori jebena vrata!
Kad je Octavi počeo objašnjavati put u Keniju,
zvučalo je tako lažno.
Mislim da ga je izmislio. Ali bio je u Düsseldorfu,
uobičajenom sivom i dosadnom gradu.
Düsseldorf je lijep.
Da, znam.
-Kako god. -Da.
Moj je rođak učitelj u Milwaukeeju
i ja nisam upoznala nesavršenijeg čovjeka.
U Milwaukeeju.
Da. Glup je, ali je jako zgodan.
Maštala sam o njemu.
Ima jako dlakav trbuh.
Imaš pravo.
Octavi je možda dobar profesor, ali je prevarant.
Plagira.
Ljudi te iznevjere. Oti i ja.
Jedan dan samo je rekla
da se spakiram i odem.
Oti i ja također smo se
udaljile nakon zabave kod Raija.
Nije ti to rekla?
Ne.
Bilo je poljubaca i još nečega.
Nego…
Ne gledaj mene. Nisam znao!
Ta me djevojka napaljuje,
a sad mi kaže da su ona i Oti…
Znaš Oti.
Je li bilo nečega među vama?
Nego…
SUPERMARKET KOJI TE VOLI
Efra.
Na vratima sam.
Jesi li završio?
Jebem ti!
-Zdravo. -Ne mogu vjerovati.
Dobio si otkaz zbog mene.
Pa…
-Smiri se. -Ne mogu.
Naplatit će ti zbog nereda?
Htio sam ti reći…
Da odlazim.
Kamo?
U grad u kojemu me ne poznaju.
Upoznat ću nove ljude
i raditi kao turistički vodič
ili u autopraonici.
Jebem ti! Da nisam došao u…
Pole, prestani razmišljati o tome.
Nisi ti kriv.
Oni sad znaju,
pa su me odlučili izbaciti.
Ne smiju te otpustiti zbog toga.
Ne službeno. To nije po zakonu.
Ja znam da imam sidu.
Ne govori to.
Ne govorim ništa što ne znaš.
Svi te sažalijevaju kad imaš rak.
Ako si HIV pozitivan, to je kao da imaš kugu.
Pokušavam se sabrati.
Razmišljam o stvarima,
katkad se zabavljam.
Prilagođavam se lijekovima.
Ali nikome nisi rekao.
Jer će te smatrati nemoralnim pederom.
Isuse, Efra.
Čovječanstvo mora spaljivati ljude.
Tomu vas ne uče na fakultetu?
Jako si mi se sviđao. Znaš li to?
Pogotovo kad si rekao:
„Ja sam Pol. Kraj priče.”
Kad sam…
Molim?
Hoću reći da ja…
Bilo mi je divno ševiti se s tobom.
Nemoj se osjećati loše.
Nisi znao.
Kraj priče.
Bok.
Kako je bilo na šahu?
Šah-mat.
Znam da ti je Pol rekao.
Zašto mi nisi rekao?
Sramio sam se, Gloria.
Situacija s Poreznom je ponižavajuća.
Zajedno smo s razlogom.
Pomažemo jedan drugome.
Pomogla bih ti platiti kaznu.
Nema šanse! Hvala, ali ne treba.
Uvukao sam se sam, moram se sam i izvući.
Tako si ponosit!
Nemoj se ljutiti, draga.
Sad ću raditi kod Raija
dok ne otplatim dug.
Zatim sam gotov.
Imam ugovor.
Naravno da ga imaš.
No jesu li dobri prema tebi?
Dobri su prema meni.
Danas mi je vlasnica rekla
neka uzmem pauzu i nešto popijem.
Sjedio sam kao kralj
i popio pivo u dvorištu.
-Prava si zvijezda! -Vidimo se!
-Laku noć. -Hajde.
-Bok. -Bok.
-Ćao! -Vidimo se sutra, slatkišu!
Bok! Pogasio si svijetla?
-Nisam. Dino je unutra! -Dobro, laku noć.
-Uđi. -Na odlasku sam. Svi su otišli.
Jako ukusno. Brzo učiš.
Otkako sam shvatio da mogu piti tablete i alkohol,
počastim se s vremena na vrijeme.
Dođi bliže.
Želiš li živjeti na otoku i imati tajne? Ja ne!
Tko kad nije požalio zbog nečega?
Pa tako i ja.
Čista filozofija.
Nije loše.
Sviđa ti se moja kutija s lijekovima.
Crne i bijele. Kao domine.
Gledaj.
Dama paracetamola.
Neka nikad ne propadne,
Bože.
Omeprazol, moj zaštitnik od gastroenteroloških oluja.
Lorazepam, samo polovica.
Izbacujem lijekove za smirenje
već dvije godine. Idem polako.
I moj jedini pravi prijatelj, antiretroviralni lijekovi.
Suzbijaju neprijateljski napad već 25 godina.
1, 9, 9, 5.
Moji su prijatelji preminuli prije negoli su saznali
za učinkovitu kombinaciju.
Ja se još držim.
Kakvi su bili?
Moji prijatelji? Bilo ih je mnogo.
I pali su kao muhe.
Adyel, 28-godišnji Kubanac.
Juan Carlos, duboko iz Extremadure.
Otišao je jer su ga kamenovali tijekom odmora.
Odvijala se svečanost
tijekom koje su ga kamenovali jer je gej.
Jordi.
Jordi je bio divan čovjek. Odvjetnik.
Imao je velik kurac.
Nevjerojatno!
Njegova udovica i dvojica sinova nisu to preboljeli.
Hej, molim te!
Ne gledaj me kao da sam bolestan.
Ne gledam vas tako.
Ali bolesni ste, zar ne?
Ne.
Bolesnici imaju temperaturu i leže.
Ja imam virus.
Mi prihvaćamo jedni druge.
Svaki dan dolazim na posao.
Brinem se za bar i razgovaram s klijentima.
Nastupam na pozornici. Izgledam li bolesno?
Naravno da ne.
To je društvena predrasuda.
Tko jebe društvo!
Ne trebam potvrdu.
Ni mjesto u njihovu svijetu.
Od dijagnoze se bolje brinem o sebi.
Kako bih inače izgledao tako dobro?
Odijevam se bolje nego ikad.
Jedem bolje nego ikad.
Sve je ukusnije i sve mi bolje stoji.
Kupujem si darove.
Ja sam razmaženo dijete.
Saznao sam
da jako volim užitak.
Nakon svega, Apolone,
to je tajna zdravlja.
Ne znaš što bi rekao?
Želim da nekoga upoznate.
Je li zgodan?
Riječ je o ženi.
Otpušten si.
Nemam vremena za heteroseksualce.
Ali Apolon je preporučuje.
Dino je danas usrećio Apolona.