NETFLIX PRESENTERAR
EN ORIGINALSERIE FRÅN MOVISTAR+
Pol, vi går nu!
Gloria ska till skolan och jag till bygdegården.
Men jag har inte bråttom.
Visst, du behöver inte spela schack hela dagen,
då blir du Kasparov.
Han var en riktig mästare.
Jaha, killar, nu går jag.
Vi ses. Ha det bra idag.
Jag vet inte hur länge jag kan fortsätta med schackgrejen.
Det behöver du inte.
Hon har vetat i flera dagar.
Fan! Har du berättat?
Hon hade misstankar.
Hon väntar på att du ska berätta.
Jisses! Helt otroligt! Jag bad dig att vara tyst!
Jag skriker inte här.
Pol, det är så svårt att vara uppriktig mot henne.
Okej, men hon är din fru.
Varför flyttade vi in?
Det var en familjeplan.
Så varför börjar vi inte prata utan rädsla?
Försöker du berätta något?
Jag har slutat på parkeringen.
Jag jobbar på Satanassa Bar.
Säljer de inte droger där?
Nej, inte alls.
Du har rätt.
Jag måste prata med Gloria.
Du.
Är du okej?
Ja.
Behandlar de dig bra hos Rai?
Ja.
SMARTA BILAR
Äntligen!
Vad vill du?
Lugn, jag vill inte ha pengar.
Men du svarade inte när jag ringde.
Efra, inte här.
Vad menar du? Jag vill prata.
Kan vi inte prata? Hur mår du?
Nej, inte här.
Pol.
Jag vill inte bråka.
Bara veta hur du mår.
Fan! Kan du göra det lättare?
Gör det lätt för mig, mannen.
Varför tror du att jag inte svarar?
Säg när vi kan prata.
Jag vet inte, men inte här.
Tror ni
att människor har ett värde?
Ja.
Svaret verkar självklart: ja.
Vi ska se på en studie från universitet i Virginia
i USA.
Tänk er att ni måste programmera en självkörande bil.
En dag kan bromsarna sluta fungera
vid ett övergångsställe där åtta individer går.
Vad är mest etiskt?
Att köra över tre fotgängare?
Eller att köra över fem?
Tre, förstås. Mindre skada.
Okej. Och om jag säger
att de tre fotgängarna är barn
och de fem är pensionerade 90-åringar?
Tycker ni ändå att det innebär mindre skada
att döda de tre?
-Nej, det är… -Nej.
Vi skulle kunna säga att varje människa har ett värde,
men tycker ni att några har mer värde än andra?
Ja.
Nej.
Tystnad!
Tystnad! Jag ska ge ett specifikt exempel.
På ett övergångsställe
går en gammal kvinna, en sjuk person, en affärsman och en tjuv.
Vem bör den självkörande bilen köra över,
för att göra minst ont?
Den sjuka personen.
Biel, mannen, tjuven!
Nej, för tjuven kan fortfarande integreras
i samhället igen och vara produktiv.
Den sjuke kan inte göra det.
-Herregud. -Han har rätt.
Vad är det?
Jag försöker vara logisk, du är emotionell.
Nej, det här är intressant.
Fortsätt, är ni snälla.
Det är bara
att jag inte vet om etik kan baseras
på känslor. De är subjektiva.
Så du föreslår en ideologisk hållning
som baseras på att optimera den ekonomiska vinsten.
Ja, den sjuke mannen kostar samhället mycket pengar.
Tänk på de statliga medlen.
Så allt handlar om pengar?
Alltså, är inte pengar ett problem för den offentliga vårdens
beslutsfattare?
Ekonomiska faktorer styr vården.
Särskilt i USA.
Jag tycker att vi måste
programmera den självkörande bilen att orsaka minst skada.
Kanske handlar beslutet inte så mycket om vem som förtjänar att dö,
utan vilka som är värda att rädda.
Bra talat, unge man.
Idén om Platons gästabud finns kvar.
Debatten om kärlek.
Vill du inte?
Du jobbar på att övervinna något
kopplat till skinkan.
Har jag fel?
Så,
kan debatten hjälpa oss att glömma våra trauman?
Bra.
Du och Biel ska jobba ihop.
Va? Jag och han?
-Ja. -Nej!
-Jo. -Inte en chans!
-Killen som inte ville tänka. -Nej!
-Aldrig, María. Nej. -Han har fått bättre betyg.
Du gjorde tentan igen och fick en femma.
Är det inte irriterande?
Lär dig att leva med det.
Även om det är svårt att acceptera.
Det finns folk som är lika begåvade som du, eller mer.
Och de är lyckligare med.
Imorgon klockan 11 träffar vi rektorn och dekanen.
Jag stal skinkan.
Vill du ändå ha mig i ditt lag?
En sjuk kvinna och en tjuv.
Vi undviker smarta bilar.
Okej.
Jag sätter på pooldammsugaren,
så ser vi om vi kan rengöra den.
Och jag ställer den här
precis här.
-Okej. -Vem pratar du med?
Ingen. Bara mig själv.
Du berättar.
Ställ den här, sätt på dammsugaren.
Jag har nog
blivit van vid att vara ensam
sen min fru dog.
Känner du dig inte ensam i ett så stort hus?
Självklart inte. Jag är inte ensam.
Jag är ledsen.
Är du ledsen? Inser du
att du har bett om ursäkt tusen gånger redan?
Ja, jag är ledsen.
Nåväl, jag ska…
Glöm det.
-Jag är en sån bokmal. -Jag också.
Några kallar mig det.
Det betyder att du är olik de flesta studenterna här.
Du borde vara glad.
-Får jag? -Ja, men du kommer bli uttråkad.
Inte en chans.
Wow, vilken relik.
Du sa det, reliker.
Den ska tillbaka.
Jag vill inte fjäska, men…
Jag älskar dina lektioner.
Tack så mycket.
Men måste jag underkänna dig, gör jag det.
Den ska också tillbaka.
Han är underbar.
Han är vis. Jag strävar efter att bli som han.
Läst hans senaste artikel?
Här. Riktigt bra.
KULTURELLA ORKANER
Ja, den är väldigt lik.
Nästan likadan. Han har plagierat den.
Det här är plagiat.
Titta, titeln, ämnet, hela meningar.
Ja du, Biel,
alla fuskar. Jag har gjort det.
-Det gick inte ens bra… -Det är inget skämt.
Det är inte den enda kopierade artikeln.
Jag kollade i gamla tidningar
och hittade sex plagierade artiklar.
Varför gör en så vis man det?
Kanske är han inte vis.
Han kanske använder pluggar på lektionerna.
-Åh, tack. -Han är en bluff.
Tjänar pengar på att kopiera artiklar från tidningar
som ingen någonsin läser.
Octavi använder sina egna ord.
Tidningarna är inspiration.
-Alla skribenter kopierar. -Filosofer
-kopierade Platon. -Nej.
-Jo. -Ja, vad brukar de säga?
-Filosofi är… -Nej. "Västerländsk filosofi
är Platons fotnoter."
-Jag älskar den meningen. -Ja, den är bra.
-Vet ni vad jag tror? -Vadå?
En Satisfyer.
-Inte en chans. -Ja.
Hej Biel.
Jag har haft en dålig dag.
Jag har dem hela tiden.
Jag behöver dig till debattligan.
Intressant!
Toppstudenten behöver mig!
Kom igen, sluta.
Jag sa ju att debattligan är din.
Det är ingen liga.
Bolaño vill återskapa Platons gästabud.
-En teaterpjäs? -Nej!
Nej, det blir en debatt
om vad vi än bestämmer.
Tänk dig ett bord i ett kloster,
fullt av skinka och kallskuret.
Vi framställer en fråga att diskutera.
Vad har hänt? Är jag bra nog nu?
Vill inte ha någon bra.
Nej, du letar efter någon medioker.
Hör här, alla kommer inte ta examen.
Men det kommer du och jag.
Och vet du varför?
Inte för att vi är bra,
utan för vi bryr oss om filosofi.
Jag vill jobba med dig,
du har passion.
Får jag mitt ärofyllda ögonblick?
Det får du säkert.
Vill du servera mat i juni?
Flugorna kommer dit.
Vi hittar en annan plats.
Jobbade inte din speciella vän här?
Visst, vad som helst.
Jag sa det innan jag började.
Jag måste jobba, förlåt.
Vi får prata om det. Vi ses.
Hej.
Är du okej?
Ja, bara upptagen med jobbet.
När är du klar?
Du är som rektorn.
Nej, det är bara…
Vi vill hålla slutdebatten här när läsåret är slut.
Jag förstår.
Det beror på.
Jag måste sparka en arbetare.
Men jag vet inte vem.
Vad skulle du göra?
Fan, ta inte för lätt på det.
Siffrorna går inte ihop, jag måste fatta ett beslut.
Du tror det är en lek,
det behövs väl lite empati?
Jag behöver saker jag inte har.
Sånt är livet, eller hur?
Jag ska gå, så du kan fatta viktiga beslut.
Men Gud! Vad gör du, ditt psykfall?
Du bor i en lägenhet med andra människor,
du kan inte gå runt naken såhär, ditt psykfall!
Så himla konstigt!
Vad? Vad är det?
Fan! Trodde jag var ensam, så dyker Amy upp.
Vad fan?
Jag skar mig.
Du är ganska hårig.
Tjejen är galen.
Säger du med en ananas på kulorna?
-Hej sötnos. -Kalla mig inte "sötnos."
Förlåt.
Jag planerar filosofins
sammankomst. Häng med?
Tror inte det. Gillar inte fester.
Pol kommer.
Och?
Det är något mellan er två
sen dag ett.
Han gillar dig, har varken kille eller tjej.
-Flickvän? -Ja.
Jag ska på lektion. Vi ses!
Du pratar med rektorn.
Nej, det gör vi båda.
Vi får se.
Hjälp mig om jag får hjärnsläpp.
Bolaño är där, ta det lugnt.
Mina ögon kliar, jag sov inte.
Jaså?
Jag var nervös, läste Gästabudet av Platon.
Mitt huvud kommer nog att explodera.
Överdriv inte.
Det är så. Min hjärna är slut efter att ha läst
filosofi och ha försökt fatta det.
Jag har blivit besatt av bra betyg.
Jag betalar för det.
Jag är trött på att tänka.
Att tänka är utmattande.
Jag förstår din utläggning mot filosofi.
-Den var inte mot filosofi. -Ta det lugnt.
Detta är så svårt.
Kolla här, de flesta skulle ta mandarinen och bara äta den.
Så var det med det. Men jag tar den, ser på den och tänker:
Varför finns den? Var kom den från?
Vart ska den?
Som överenskommet med dekanatet i…
-Januari. -…januari,
har vi bestämt oss för att hålla en debattliga
med filosofistudenter
som leds av Maria Bolaño,
med en ny approach.
María, vill du förklara?
Ja, idén är att kalla studenter
till en öppen debatt,
med Platons gästabud som utgångspunkt.
Ett återskapande av gästabudet i huvudsalen.
Va? Huvudsalen? Tog du det beslutet själv?
Vi tror att det är rätt.
Låt oss tänka på två saker.
Ett: det här är inte rätt,
dr Llorenç.
Dekanatet kom på idén.
De gick över mitt huvud och vill ha
någon sorts picknick.
Två: huvudsalen är inte gjord
-för experiment. -Jag håller med.
När den är klar, ska den öppnas
med ett formellt event.
Så bra.
Låt oss stänga huvudsalen för studenter.
Vem tror du att du är?
Får jag säga något?
Debattligor är tråkiga.
De är tävlingar där några vinner och andra förlorar.
På vårt sätt, vinner alla.
Ja. Tänk er några bord
med mat åt alla, att vi tilltalar alla som är där
och inleder en debatt om filosofi, om kärlek, om livet.
Till sist kommer alla att ha en matbit för att öppna
huvudsalen.
Det skulle utmana bilden av filosofistudenter.
Vilken är den bilden?
Att vi är tråkiga.
Inom filosofin älskar vi skämt.
-Med skrattet får vi andas. -Vad skulle eventet heta?
"Gästabud mot filosofi."
Om mannen pratar för sig själv, var försiktig.
Överdriv inte, Susana. Han är bara lustig.
Vem bryr sig? Det som spelar roll är att han hjälper dig hemma.
-Det är så stort… -Ja, för stort.
Alltså, trädgården är ovärderlig.
Men i huset
finns det outnyttjade rum.
Vi använder allihop.
Jag tror inte du använder köket mycket.
Särskilt inte med Alfonso.
Tyst, han kommer nu!
Jag tar de här glasen.
Du hade rätt.
"Jag tar de här glasen."
Så lustigt.
Som om han berättade för de blinda.
Jag pratar med mig själv.
Jag pratar med mig själv!
Vill ni att jag ska prata med mig själv,
så ska jag göra det.
Jag tar grönsakssoppan
och häller ut den.
Så där ja.
De kan äta soppa på burk.
Åt helvete med dem!
-Axel. -Hej.
Jag ville säga
att jag inte menade att lägga mig i dina affärer.
Om siffrorna inte går ihop är det så.
Okej, inga problem.
Och rektorn har gått med på att hålla debatten här
i huvudsalen. Jag ville att du skulle veta.
Du ber om ursäkt så att jag gör klart huvudsalen?
Nej, så är det inte.
Okej, kanske lite.
Ville veta om den kommer vara klar.
Jag vill också veta något.
Din vän Oti sa att du är bisexuell.
Helvete, Oti!
Du kunde ha sagt det.
Tycker du att det definierar en person?
Jag bryr mig inte om att du är bi.
Jag vill veta om det finns mer du inte berättat.
Jag antar det.
Du känner inte en person efter en hundpromenad.
Mystiken runt dig får mig att tro att du döljer saker.
Nej.
Okej.
Så jag har fel?
Ja.
Vi vet snart om den hinner bli klar.
Ska du på Bolaños lektion?
Ja.
Jag kan bli godkänd. Osäkert för Oti, Pol.
Men du och Pol är inte vänner längre.
Sluta! Självklart är vi det.
Precis som med honom.
-Octavi, hej. -Hej.
Din senaste artikel var bra.
Tack så mycket.
Jag tittade på tidningarna
du lämnade tillbaka på biblioteket. Mycket intressant.
Inte direkt.
Bättre att du läser kursmaterialet.
Jag vill gärna ge dig högsta betyg.
Han vill inte att jag ska läsa.
Han bryr sig inte.
-Han var nervös. -Han var inte nervös.
Jaha, universitetet i Virginia
och dess smarta bilar
är mina studenters huvudbry,
där de undrar vilka eller hur många som bör dödas.
Detta etiska dilemma är bara
en version av det berömda
spårvagnsproblemet
som skapades av Philippa Foot för över 50 år sen.
Ni har säkert era egna slutsatser
om hur den smarta bilen bör programmeras.
Uppenbarligen finns inget korrekt svar
på dilemmat.
-Ja? -Finns det någon poäng med övningen?
Jag förstår att det hjälper till att studera moral,
att skapa en häftig etisk debatt.
Men frågan om vem man skulle köra över
är väl ganska nazistisk?
Att programmera en smart bil
så att den dödar…
Om den är så smart, varför räddar den inte dem?
Vi kan få den att flyga om bromsarna går sönder.
Ska vi avgöra vems liv som är värt mest? En tjuvs,
en sjuk mans eller en gammal mans?
Varför är mänskligheten så besatt av offer?
Behöver vi ett mordspel?
Som tvingar oss att välja sida,
säga vem vi ska fördöma,
men en dag är vi troligen den gamle mannen,
tjuven eller sjuk.
Vill du ta något att dricka?
Vore schysst, men jag ska jobba på Satanassa.
Jag börjar tidigt.
Jag hade velat skälla ut dig för du sa till Axel att jag är bi.
Det bara flög ur mig.
Du är otrolig.
Varför har du dragit dig undan?
Vi brukade prata mycket.
Jag vet inte.
Det är underligt.
Sen Etienne drog är du så avlägsen.
Jag mår bra.
Jag vet att du älskade honom, men jag är inte dum.
Säg inte "bra," jag köper det inte.
Berätta inte vad som hänt,
men berätta om något är fel.
Jag finns här för dig.
-Hej. -Hej!
Vad är det här?
En present till dig.
Jaså?
Skumbananer?
Gillar du inte det?
Vem gillar inte godis?
Varför?
Det är det bästa motgiftet
mot repetitivt, cirkulärt tänkande.
Det är perfekt, så du inte tänker för mycket.
Om du behöver något, vissla.
Jag är så glad att du är här.
Hördu.
Tycker du synd om mig?
Nej.
Tycker du synd om dig själv?
Nej, självklart inte.
María.
Igen?
Jag vet vad du tänker, att jag är min egen värsta fiende.
Det sa jag inte.
-Kom, du ser hemsk ut… -Rör mig inte.
Ring inte ambulansen.
Varför är du här?
Jag vill att du ska veta att jag minns
att gästabudsidén var din
när du var min student.
Jag vet. Jag hoppas det går bra.
Silvia.
Du är min enda vän.
Jag hade fel,
du stod ut med så mycket jag gjorde.
Jag saknar dig.
Jag älskar dig, bitch!
Stäng dörren.
-Men… -Stäng den jävla dörren!
När Octavi började förklara sina resor till Kenya,
lät det så fejk.
Han hittade säkert på. Han åkte väl till Düsseldorf,
den typiska grå och tråkiga staden.
Düsseldorf är trevligt.
Ja, jag vet.
-Strunt samma. -Ja.
Jag har en kusin som är lärare i Milwaukee
och han är den minst perfekta man jag träffat.
I Milwaukee!
Ja, han är korkad, men han är så snygg.
Jag har fantiserat om honom.
Så mycket hår på magen.
Du hade rätt.
Octavi kanske är en bra lärare, men han är en bluff.
Han plagierar.
Folk sviker en. Oti svek mig.
En dag sa hon bara åt mig
att packa mina saker och dra.
Oti och jag gled isär
efter Rais fest.
-Har hon inte sagt något? -Nej.
Vi kysstes och lite annat.
I alla fall…
Titta inte på mig. Visste inget!
Den tjejen gör mig kåt.
Nu säger hon att hon och Oti…
Oti, du vet.
Har ni två gjort något?
I alla fall…
MATAFFÄREN SOM ÄLSKAR DIG
Efra.
Jag är utanför butiken.
Har du slutat?
Fan.
-Hej. -Helt otroligt.
Du fick sparken på grund av mig.
Tja…
-Ta det lugnt. -Jag kan inte.
Fick du betala för röran?
Jag ville berätta
att jag ska flytta.
Vart då?
Till en stad där de inte känner mig.
Jag ska träffa nya människor
och jobba som reseguide
eller som biltvättare.
Fan. Om jag bara låtit bli…
Tänk inte på det.
Det var inte du.
Eftersom de vet,
har de velat ha en ursäkt att sparka mig.
De kan inte sparka dig för det.
Inte officiellt, det är inte lagligt.
Jag vet att det är aidsen.
Säg inte aids.
Jag säger inget du inte vet.
Med cancer tycker alla synd om dig.
Med hiv bär du på pesten.
Jag försöker få ordning.
Tänka på saker,
ha kul ibland.
Jag anpassar mig till medicinen.
Men du har inte berättat för någon.
För då kommer de se dig som en moraliskt fördärvad bög.
Jisses.
Mänskligheten måste bränna folk.
Förklarar de inte det på universitet?
Jag gillade dig mycket. Visste du det?
Särskilt när du sa:
"Jag är Pol. Punkt slut."
När jag…
Vadå?
Jag menar att det…
…var härligt att ligga med dig.
Känn ingen skuld.
Du visste inte.
Punkt slut.
Hej.
Så, hur var kursen?
Schack matt.
Jag vet att Pol berättat.
Varför sa du inget?
Jag skämdes.
Situationen med skattekontoret var förödmjukande.
Vi är väl tillsammans av en anledning?
Vi hjälper varandra.
Jag hade hjälpt dig betala.
Aldrig! Tack, men nej.
Jag hamnade här och jag ska lösa det.
Du är så stolt!
Bli inte arg, älskling, snälla.
Nu måste jag jobba hos Rai
tills jag betalat skulden.
Och sen är det klart.
Jag har ett kontrakt.
Självklart har du det.
Men behandlar de dig bra?
De behandlar mig bra.
Idag sa ägaren:
"Alfonso, ta en rast, ta något att dricka!"
Så där satt jag som en kung
och drack en öl i trädgården.
-Du är en stjärna! -Vi ses!
-Hejdå, god natt. -Kom igen.
-Hejdå! -Hejdå!
-Ciao. -Vi ses imorgon, sötnos.
Hejdå! Släck lamporna?
-Nej, Dino är därinne! -Okej, ha en fin kväll!
-Kom in. -Jag skulle just gå, det är ingen här.
Den är utsökt! Du lär dig snabbt.
Jag har märkt att jag kan ta piller och dricka,
så jag skämmer bort mig själv ibland.
Kom närmare.
Vill du bo på en ö, full av hemligheter? Inte jag!
Vem ångrar ingenting?
Inte jag heller.
Det är ren filosofi.
Inte illa.
Åh, du gillar min pillerask.
Svarta och vita, som dominobrickor.
Titta.
Vår dam, paracetamol,
må hon aldrig svika,
det ber vi om, åh herre.
Omeprazol, mitt skydd mot stormar i magen.
Lorazepam, bara en halv.
Jag har trappat ner mina ångestdämpande
i två år, jag tar det långsamt.
Och min sanna och enda vän: antiretrovirala läkemedel.
Har hållit min fiende borta i 25 år nu.
Ett, nio, nio, fem.
Mina vänner dog innan man hittade
en effektiv läkemedelskombination.
Jag är den sista som är kvar.
Hur var de?
Mina vänner? Jag hade många!
Och de dog som flugor.
Adyel, en 28-årig kubansk kille.
Juan Carlos, från det djupa Extremadura,
han lämnade staden för de kastade sten på honom om helgerna.
De höll en procession
och de kastade sten på honom för han var queer.
Jordi…
Jordi, en enastående man, advokat.
Och vilken stor kuk.
Otroligt!
Hans änka och hans två söner kom aldrig över det.
Hördu, snälla!
Sluta se på mig som om jag var sjuk.
Jag såg inte på dig så.
Men du är väl sjuk?
Nej.
Sjuka människor har feber och ligger i sängen.
Jag har ett virus.
Vi accepterar varandra, samexisterar.
Jag jobbar varje dag.
Tar hand om baren, pratar med mina kunder.
Jag uppträder på scenen. Ser jag sjuk ut?
Självklart inte.
Det är samhällets fördomar.
Åt helvete med samhället!
Jag behöver inget godkännande.
Jag behöver ingen plats i deras värld.
Sen jag fick diagnosen har jag tagit bättre hand om mig själv.
Om inte, hade jag sett så bra ut?
Bättre klädd än någonsin.
Jag äter bättre än någonsin.
Allt smakar bättre, passar bättre.
Jag köper gåvor åt mig själv.
Jag är ett bortskämt barn.
Jag har fått veta att jag
har en impuls för glädje.
Trots allt, Apollo,
är det hemligheten bakom god hälsa.
Har du inget att säga?
Jag vill att du ska träffa någon.
Är han snygg?
Det är en kvinna.
Du får sparken!
Jag har inte tid för den heterosexuella gemenskapen.
Men Apollo rekommenderar henne.
Dino gjorde Apollo glad idag.