‏NETFLIX מציגה
‏- סדרה מקורית של MOVISTAR -
‏- נו סטנסה -
‏קניתי את השמלה הזאת ‏לפני שישה חודשים בפריז.
‏ותראה, עכשיו אני לובשת תחתונים מחטבים,
‏אני לא מבינה את זה.
‏ואז הפאה הזאת, 30 אירו. מה אתה חושב?
‏שזה… ‏-פול, אנחנו הולכים עוד שתי דקות.
‏בסדר.
‏מה? אתה הולך?
‏מה אני אעשה כאן לבד? אני לא מכירה אף אחד.
‏אני אומר לך, דינו שווה את זה.
‏ואני אמורה להסתדר טוב עם הדינו הזה, נכון?
‏הוא האדם הכי אמפתי שאני מכיר.
‏את יכולה לספר לו הכול, הוא מבין.
‏אתה בטח לא מדבר על עצמך.
‏אתה לא בדיוק חושף את כל הסודות שלך.
‏כל מה שאני יודעת עליך הוא שאתה…
‏גונב נקניקים. ‏-שימו לב.
‏קיבלתי הצעה ממישהו שרוצה לקנות את המקום.
‏לא.
‏אבל מה אני אעשה עם מיליון אירו?
‏דינו.
‏זו מריה בולאניו המפורסמת?
‏בכבודה ובעצמה.
‏שלום…
‏אפולו סיפר לי הרבה עלייך.
‏אפולו?
‏שתי נשיקות, פרופסורית.
‏רק כדי למנוע אי הבנה,
‏אני אוהב גברים.
‏בסדר, אז כדי למנוע הידרדרות,
‏אני אלכוהוליסטית, ‏ועברו חודשיים מאז ששתיתי,
‏אז אני עם רגל אחת במונית.
‏אז תוציאי את הרגל, בחייך.
‏לפני שתלכי, אני רוצה שתטעמי ‏קוקטייל ללא אלכוהול שתאהבי מאוד.
‏יש בו רימון, ליים, לימון וג'ינג'ר אייל.
‏ילד, שירלי טמפל בשביל מריה בולאניו.
‏אני מת למסיבה, ילד.
‏יהיו יותר מ-300 איש.
‏כולם יחבשו מסכות?
‏כן, ממש כמו בוורסאי.
‏בסדר.
‏יש בעיה, גבר?
‏ממש לא.
‏להפך, אני רוצה לראות אותם ‏ושהכול יהיה אותו דבר.
‏אותו דבר?
‏כמו פעם.
‏כן.
‏- לבחוק -
‏אנחל, אני מת על זה, כולם משוגעים.
‏תנצל את זה,
‏עוד עשר שנים נהיה שמנים וקירחים.
‏זה לא עוזר לי, אחי.
‏תראה, תא תמונות, בגדים, שתייה…
‏אני רוצה תמונה.
‏בואו, בנים, תמונה. ‏-קדימה, בבקשה.
‏עוד אחת. ‏-ככה…
‏לא, חזק. ‏-ככה.
‏ככה.
‏זהו. ‏-בואו נראה.
‏אדיר. ‏-לא.
‏תמחקו. אני נראה שמן. ‏-אז מה?
‏אנחל, זה מה יש.
‏זה שלי. ‏-זה אדיר, גבר.
‏תן לראות… את זה. ‏-חכה לי…
‏וואו, ביאל. אתה מוצרט?
‏אוטי עשתה לי את זה, אי אפשר לסרב לה.
‏לא יודע… ‏-אתה נראה מצוין, גבר.
‏מה נשמע, אחי?
‏מי אתה? ‏-גבר, אני האקס של אוטי.
‏מה נשמע, ארנאו? באת עם חברים?
‏לא, עם איימי. ‏-איימי כאן?
‏כן. ‏-לא ידעתי, איפה?
‏איימי.
‏פול.
‏מה נשמע? התגעגעתי אלייך.
‏בפקולטה שלי זה אף פעם לא היה קורה,
‏אני מתה על פילוסופיה.
‏היא עברה לתואר אחר?
‏כן, אחי. הלוואי שהייתה עוברת למתמטיקה.
‏אתה מחבב אותה?
‏היא לוהטת.
‏ידעת שהיא שוכבת עם אוטי?
‏מה?
‏אוטי אוהבת להתנסות.
‏אני מבין את זה.
‏הייתי מוכן להתנסות עם כל אחד.
‏אבל… עדיין יש לי רגשות כלפי אוטי.
‏אוטי?
‏החיים בארמון מרגשים כל כך.
‏הגעת סוף סוף, אלפונסו.
‏שלום, ראי. אני הולך.
‏לא, חכה, תגהץ לי את החולצה הזאת.
‏לא, הייתי אמור ללכת לפני חצי שעה.
‏נו, מהר. אני צריך אותה.
‏אני הולך עם פול למסיבה באוניברסיטה.
‏יש לך 40 חולצות מגוהצות בארון,
‏אני לא סופר, אבל ראיתי… ‏-אלפונסו, אני רוצה את זו.
‏אני מבקש יפה.
‏בסדר, תן לי חמש דקות.
‏את לא נראית טוב, גברת.
‏את מרגישה בסדר?
‏מצוין.
‏בסדר, אז אני הולך לגהץ את החולצה לראי.
‏בבקשה.
‏אלוהים אדירים…
‏מה אתה רוצה שאומר לך?
‏האדישות הקטלאנית
‏כלפי אנשים זרים מידבקת.
‏כן, הם ממש ביישנים.
‏הם נועלים את עצמם בבתים אחרי שבע בערב.
‏גם אני עושה את זה.
‏כבר תעיתי מספיק.
‏אני מבין.
‏דלתות סגורות, ראש פיכח.
‏ככה את לא יכולה לברוח, כמו חיה כלואה.
‏לא הייתי צריכה את ההשוואה הזאת.
‏טוב, ילדה…
‏ילדה?
‏איזה עור דק יש לך.
‏אני מרגישה לא בנוח כשקוראים לי ילדה.
‏בסדר.
‏יש לך ילדים?
‏כן, יש לי בת.
‏שמה לאורה, היא בת 28, יש לה עבודה, בן זוג,
‏והם רוצים לעבור לגור יחד. ‏יש להם תסמונת דאון.
‏הם אוהבים זה את זה?
‏נראה שכן.
‏איזה יופי.
‏לא תשאלי אותי אם יש לי ילדים?
‏יש לך ילדים?
‏אחד.
‏עם חברה לסבית.
‏שנות ה-80 היו משוגעות.
‏הייתה לנו מערכת יחסים אינטנסיבית.
‏זו הייתה סערה, והיא הפסיקה בפתאומיות.
‏הייתי רוצה לחשוב…
‏שלבן שלי קוראים אלטון
‏ושהוא מאושר, בריא
‏ושזוף על חופי פלורידה.
‏אתה לא יודע בוודאות אם אתה אבא?
‏מה? אני בטוח שכן.
‏תשמעי, אבא יודע.
‏כשעומד לרדת גשם כואב לי בעצם הזנב.
‏אני רוצה להשתתף
‏במשתה. ‏-תעשי את זה.
‏כן, אם אנחנו צריכים שולחנות או כיסאות…
‏אני לא מתכוונת לסחיבת שולחנות.
‏אני רוצה להתבטא, כמוכם.
‏בסדר, טוב.
‏כן, ברור. אם את חושבת שאת יכולה.
‏ברור שכן.
‏אני לומדת איתך בכל השיעורים, מטומטם.
‏חרא, אני אידיוט.
‏אולי זה יעניין אתכם.
‏מרוץ בנעלי עקב.
‏כן? ‏-מרוץ ורסאי.
‏אני אנצח.
‏אתה רק מדבר. ‏-אתה ממש שחצן.
‏אם אתה רוצה להירשם, בבקשה, אבל אתה תפסיד.
‏עוד נראה. אני בפנים.
‏תרשום גם אותי.
‏בסדר.
‏מה נשמע, ראי?
‏קיוויתי לראות אותך.
‏באמת?
‏אתה בסדר?
‏רצית לראות אותי.
‏כן, מה הבעיה?
‏זה נראה לי משונה.
‏היי, איימי אוקונור.
‏ראי בית מייקל. ‏-אני מת עליה.
‏יש לך שם אקדח לירות על הצבועים או מה?
‏מותק. ‏-מה שלומך?
‏טוב. ‏-מה שלומך?
‏למה יש לך אבטיח?
‏תשמור את זה למשתה.
‏לא התכוונתי.
‏אז זה היה רפלקס, עוד יותר גרוע.
‏אף אחד לא שוכח לי את זה ‏שנכשלתי במבחן באתיקה.
‏תפסיק לשפוט אותי, לעזאזל.
‏אתה לא סנקה. ‏-את צודקת, אוטי.
‏אני אפרוש מהלימודים כדי להפסיק את זה.
‏אל תגידי את זה אפילו כבדיחה, אוטי, טוב?
‏אם תפרשי מהלימודים, אני…
‏גם אני אפרוש.
‏תשכח מזה. רק רציתי ליהנות.
‏כמובן, את ואני,
‏אנחנו תמיד מבינים זה את זה.
‏כששכבנו אז, זה היה ממש טוב.
‏ומי יודע, אולי תרצי לעשות את זה שוב.
‏אני לא מאוהב בך.
‏אני מדבר רק על סקס.
‏לא אכפת לי אם זה יקרה שוב.
‏זהו, אמרתי את זה.
‏גם אני נהניתי.
‏אבל אני לא מתכוונת לשכב עם כל הכיתה.
‏כל הכיתה?
‏לא עם כולם. אתה ופול.
‏אבל לא שכבתי עם פול.
‏זה היה יותר…
‏אוהב, חושני, אתה מבין?
‏נמשיך להיות חברים.
‏ואני אעזור לך במטפיזיקה ‏כי אני טובה ממך בזה.
‏בסדר.
‏-קח.
‏ראי.
‏גברת. אלוהים אדירים…
‏איפה הבן שלי?
‏הוא לא כאן, איך את מרגישה?
‏איום ונורא, אתה לא רואה? הכול מסתובב.
‏צא, אל תסתכל עליי, צא מכאן.
‏קחי, תתכסי.
‏אני לא סובלת את זה.
‏משהו לא בסדר.
‏לא, זה התקף ורטיגו. זו לא פעם ראשונה.
‏ורטיגו? אני מכיר תרופה לוורטיגו ‏שתגרום לך להרגיש טוב מיד.
‏עכשיו אתה רופא?
‏קרה לי אותו דבר בירח דבש.
‏היינו במלון בגנדיה,
‏הרגשתי רע והם אמרו לי…
‏בבקשה, אני מתה כאן
‏ואתה מדבר על ירח הדבש שלך?
‏בסדר, אני אפסיק ברגע זה.
‏אני אשאיר אותך כאן עם הוורטיגו שלך.
‏לך.
‏לך לבית מרקחת להביא לי את התרופה שלך.
‏כן, אני הולך.
‏מסכן.
‏הוא מת.
‏הכפרים בספרד מזכירים לי מאוד את ארקנסו.
‏תקשיב לזה.
‏לעומת זאת, בקטלוניה יש להם הרבה אופי.
‏המון. ‏-כן.
‏כן, המון אופי.
‏כאן יש לנו נשפי מסכות,
‏מרוצים בעקבים…
‏זה אדיר, בחייך.
‏אם אתה שונא את זה כל כך אתה יכול ללכת.
‏זה מה שהיית רוצה.
‏מספיק, ראי. למה ליצור אווירה רעה?
‏לא, אני רוצה לחגוג.
‏אני לא רוצה מסכה ‏כי אני לא רוצה להיראות כמו אידיוט.
‏כל השאר בסדר מבחינתי.
‏זה חסר טעם לגרום לנו להאמין
‏שמין מגיע ממקום של אהבה,
‏זה להפך. ‏-אל תתרגז.
‏אל תתעצבן. ‏-אנחנו מדברים על אהבה.
‏אני לא, וגם היא לא. רק הוא. ‏-לא.
‏אני אומר שהאהבה מגיעה מיצר מיני.
‏אלה לא המילים שלי אלא של שופנהאואר.
‏אולי הוא צדק.
‏אז האהבה לא חשובה?
‏זו דעתי.
‏למה אנחנו כאן? לרקוד? לא.
‏באנו לכאן להזדווג כמו נמרים.
‏דבר בשם עצמך.
‏תראה אותם.
‏הם רוקדים כדי למשוך בני זוג, זהו.
‏זה מה שמלמדים בפילוסופיה? ‏-ממש לא.
‏ממש לא. ‏-ברצינות, תקשיבו.
‏ברצינות. מי באמת אוהב לרקוד?
‏אני. ‏-אף אחד.
‏ריקוד הוא דרך להתחיל עם אנשים, זה הכול.
‏אז זה מה שאתם עושים?
‏אם אתם רוצים, אני אשאל אותם.
‏קדימה. ‏-לא, ביאל, אל תעשה את זה.
‏שלא תעז לשאול אותם.
‏לא, ביאל. ‏-אתה לא תעשה את זה באמת.
‏ביאל, לא. ביאל.
‏היי, סליחה, שאלה קטנה.
‏כמה מכם
‏באתם לכאן הלילה מהרצון לרקוד?
‏אף אחד.
‏הסיבה האמיתית שבאתם לכאן היא אחרת.
‏באתם לזיין.
‏אז בואו נראה, כולכם התקלחתם,
‏התבשמתם, התלבשתם יפה…
‏רק כדי לרקוד?
‏זה פשוט… ‏-כן.
‏יפה מאוד. ‏-משוגע.
‏אם אתם רוקדים, זה רק כי אתם לא מזיינים.
‏כן.
‏מי רוצה לזיין אותי?
‏אני.
‏הבחור הזה משוגע לגמרי. ‏-ברצינות.
‏85, 1456,
‏227, אני מעביר שש,
‏מעביר אחת, תשע, שתיים…
‏זה כמעט נס כשהקופה מאוזנת.
‏שמע, אני עוד צריכה לשלם על שלי.
‏בשם אלוהים, זה ממש קטלאני.
‏כל אחד משלם על שלו.
‏ככה זה צריך להיות.
‏אוכל טוב ויין טוב מעידים על בית טוב.
‏אני ממש אוהבת את המילה "קאל".
‏הם לא שואלים "האם זה הכרחי?" ‏הם אומרים "קאל"?
‏לא היית רוצה שיהיה לך "קאל" בספרדית?
‏בסדר, דינו, הלכתי.
‏"קאל"?
‏אני כאן כבר הרבה זמן.
‏אין לך הרבה חברים, נכון?
‏ומי אתה? פסיכולוג או כותב ספרי עזרה עצמית?
‏זו לא ביקורת.
‏אני רק אומר מה שאני רואה.
‏אני לא רוצה להתרגז, טוב?
‏היה נחמד, שוחחנו, ויום אחד ניפגש עם אפולו,
‏אבל כרגע אתה ואני
‏עדיין זרים.
‏קוראים לי בלבינו.
‏אמא שלי מאסטוריה.
‏אנשים קראו לי בלבי, אחרים קראו לי בינו.
‏כשהגעתי לברצלונה אמרתי לאמא שלי
‏"כאן אהיה דינו".
‏על שם דין מרטין.
‏כמובן, אף אחד לא זוכר עכשיו ‏את דין מרטין, נכון?
‏אני כן.
‏ואת מוותרת על לילה עם מעריץ שלו?
‏בפעם אחרת.
‏מי עושה לך את השיער?
‏סליחה?
‏מי עושה לך את השיער?
‏אני מסתרקת בעצמי.
‏אין פלא.
‏אם תישארי, אני אעצב לך את השיער.
‏בתמורה, את יכולה
‏להעביר לי שיעור באתיקה.
‏כל שמונה שעות, כמו שעון.
‏אל תשכחי. אם את רוצה ‏אני אכוון לך שעון מעורר.
‏זה לא הכרחי, אלפונסו.
‏אני יכול להישאר עוד קצת לוודא…
‏לא. לך.
‏תתקשר למלון בגנדיה
‏ותודה להם שהמליצו לך על התרופה הזאת.
‏האיש המסכן. הוא כבר מת.
‏קראו לו
‏מרטין הקטן כי שם המשפחה שלו מרטין,
‏והוא היה נמוך, ננס.
‏קירח.
‏אדם טוב באמת.
‏יום אחד נשארתי ער ‏ודיברתי איתו עד השעות הקטנות.
‏הוא סיפר לי על הילדות העצובה שלו
‏בכפר קטן בגליסיה.
‏ועל האהבה הראשונה שלו, שעליה חלם כל לילה…
‏שלושה ימים לאחר מכן ‏אשתי ואני ירדנו לאכול ארוחת בוקר.
‏בעל המלון ניגש אלינו בעיניים דומעות…
‏"מרטין הקטן מת".
‏הוא מת בתאונת אופנוע.
‏אלפונסו…
‏כבר עבדת שעתיים נוספות,
‏אתה צריך ללכת.
‏כן.
‏גלוריה תחשוב שהלכתי לאיבוד.
‏תראי.
‏למקרה שתרצי להקיא שוב.
‏אלפונסו, אני לא מקיאה בדליים. תודה.
‏בסדר.
‏לילה טוב.
‏הנה אתה.
‏בבקשה.
‏יפה מאוד.
‏תוריד את החליפה של בעלי
‏או שאתקשר למשטרה. ‏-כן.
‏לא התכוונתי לקחת אותה, נשבע.
‏יש לך מזל שאין לי כוח לצעוק.
‏אני אחזיר הכול למקום מיד, גברת,
‏תשמרי על עצמך, תנוחי.
‏אני אנוח אם אני רוצה. ‏-תשמרי על עצמך.
‏נדבר אחר כך. ‏-גברת…
‏גברת…
‏אני חתיכת אידיוט…
‏קדימה. ‏-אחת, שתיים, שלוש…
‏ו…
‏אם לא מסתכלים בעיניים… טוב, אתם יודעים.
‏עוד אחד?
‏קדימה, עוד פעם.
‏קדימה. ‏-עוד אחד.
‏קדימה. ‏-בסדר.
‏אחד אחרון.
‏תראה למה גרמת, אחי.
‏עשיתי מעצמי בדיחה.
‏מה שתגיד, זה היה מצחיק.
‏מצחיק?
‏כולם באוניברסיטה יבהו בי ביום שני.
‏אם אלך בכלל.
‏אתה אל האהבה.
‏לא כשזה קשור אליי, לא הולך לי טוב.
‏אתה יודע שחיבבתי את מינרווה?
‏לך להזדיין.
‏ואותך בכלל לא חיבבתי.
‏חרא…
‏הגיע הזמן להוריד מסכות או מה?
‏כשסיפרת לנו שמינרווה תישאר בארגנטינה,
‏עמוק בפנים היית מרוצה מזה.
‏זה עזר לי להתגבר עליה.
‏אני לא מאוהב.
‏תודה לאל שלאהבה יש תאריך פקיעת תוקף, נכון?
‏אני לא חושב שאהנה כאן.
‏אני לקחתי את המיקרופון ‏ואמרתי לכולם שהם לא מזדיינים?
‏כן.
‏אפיקטטוס אמר שלא צריך לחיות את החיים
‏במחשבה על העבר או על העתיד
‏אלא שיש להתמקד בהווה.
‏זו הדרך היחידה לשלוט במה שקורה.
‏וגם אז, לא ממש.
‏בטח, אפילו לא אז.
‏הוא מלא קשרים.
‏תן לה חזק, צריך להתיר את הקשרים.
‏השיער שלה ממש פרוע.
‏מותק, לא היה לך דייט עם שחקן כדורגל?
‏מתוקים שלי, הלכתי.
‏אל תשכח לשים לה קצת סומק.
‏להתראות. ‏-להתראות.
‏תעצמי עיניים.
‏עכשיו תורך לספר לי משהו.
‏אני מבין רק באופרה.
‏את אוהבת אופרה?
‏לא במיוחד.
‏אבל אני אוהבת את הרקוויאם של מוצרט.
‏יוצא מן הכלל.
‏החלק האהוב עליי הוא החלק שמוצרט לא הלחין.
‏את משהו מיוחד, נכון?
‏ואתה, לעומת זאת, ממש רגיל.
‏תפקחי עיניים.
‏לא, זה לא מוצא חן בעיניי.
‏זה לא הסגנון שלי.
‏ברור, הסגנון שלך הוא להזניח את עצמך.
‏מה לעזאזל אתה אומר?
‏לפעמים אני מדבר במעט כנות.
‏טוב, אתה יודע לאן לדחוף את הכנות שלך.
‏אני הולכת. ‏-תפסיקי להגיד שאת הולכת
‏ועופי מכאן לשם שינוי.
‏את יכולה לספר לכל העולם ‏שדינו שם לב שאת לא אוהבת את עצמך
‏ושהוא הקדיש מזמנו לשמור על המראה שלך.
‏אפיקטטוס, ממש.
‏את תקועה בעבר,
‏כמהה למה שהיה יכול להיות.
‏אני הייתי רוצה ‏לחזור להיות אפולו צעיר, אבל…
‏מה נשמע, ראי?
‏ראית את ביאל?
‏איבדתי אותו.
‏הוא יופיע. ‏-לא ראיתי.
‏מצטער, אבל נשארתי בסוף.
‏בחייך, גבר, זו פעם שלישית, ‏רביעית או חמישית
‏שהעלבת אותי היום.
‏לא רצית ללכת?
‏טוב, אני כבר לא בטוח.
‏אתה רצית לריב…
‏לא, אני צריך לגנוב לך את הארנק
‏כדי שנהיה חברים.
‏אתה משועמם ממני.
‏תהיה חבר של ביאל,
‏מלך הפילוסופיה החדש.
‏מה לעזאזל קורה כאן? נו, תגיד.
‏אני אגיד לך.
‏גבר, אתה בדיחה מאז שהלכת לאמץ כלבים
‏עם אסקל, חברו הטוב ביותר של הכלב.
‏ואז בילית שבוע שלם בבית
‏בלי לדבר עם אף אחד, ‏ותירצת את זה בבעיות בבית.
‏זה סתם תירוץ, גבר, זה חרא.
‏תודה בזה שאתה מרוחק
‏ושאתה מניאק.
‏זה מרגיז אותי, כן,
‏כי היינו חברים.
‏אני ידעתי שאתה בקטע שלי ‏ואפילו נתתי לך לנשק אותי.
‏חרא.
‏פול…
‏אני בסדר.
‏פול, שתית יותר מדי.
‏אוטי, אני לא מרגיש טוב.
‏זה בטח בגלל התרופות המטומטמות.
‏חרא.
‏מה קורה?
‏תענה.
‏אני מקווה שזו לא הגברת…
‏מה, ראי?
‏אני באוניברסיטה
‏ונרטבתי קצת, אני צריך בגדים, אלפונסו.
‏אתה רוצה שאלך לבית שלך כדי להביא לך בגדים?
‏לא חובה בגדים שלי,
‏זה יהיה מהיר יותר אם תביא לי בגדים של פול.
‏בסדר, אני בא.
‏חכה רגע, ילד,
‏אתה יודע שאם אני עובד שעות נוספות, ‏אני מצפה לתשלום.
‏אחרת לא תלך.
‏אחרת, אני לא בא.
‏100 אירו?
‏200 אירו. ‏-200 אירו.
‏אחרת תהיה לך דלקת ריאות.
‏בסדר. אני אחכה לך בכניסה הראשית,
‏תהיה פה תוך עשר דקות.
‏אלוהים…
‏יכולתי להגיד לו
‏300 אירו,
‏והוא היה מסכים.
‏אני אידיוט.
‏אתה נוטף מים.
‏מה אתה אומר. תן לי.
‏מה אתה עושה?
‏שמע, ילד,
‏או שתגיד "בבקשה" ‏או שאני חוזר הביתה עם הבגדים.
‏אלוהים…
‏מה?
‏אתה מוכן לתת לי את זה?
‏בבקשה.
‏תודה, אלפונסו. תודה.
‏אין בעד מה.
‏איזה לילה בן זונה… חרא.
‏על מה אתה מתלונן?
‏יש אנשים שכל הזמן דורכים בחרא
‏ואתה נוסע על סקטבורד בלתי נראה.
‏אבא שלך יודע?
‏את צוחקת.
‏לכן אתה לא עם אקסל?
‏זה לא מספיק, אוטי?
‏אני שמחה שסיפרת לי.
‏אנשים חושבים שאני משוגעת
‏או סתם נהנית מהחיים.
‏אבל אני בוגרת יותר ממה שנדמה.
‏תודה לאל שלא שכבנו ביום ההוא.
‏אני הייתי רוצה.
‏אני עדיין רוצה.
‏על מה את מדברת?
‏מה הבעיה?
‏אתה לא אוהב להשתמש בקונדומים?
‏אני לא מבקשת ממך לעשות את זה.
‏אני לא מפחדת ממה שיש לך.
‏מבחינתי אתה אותו דבר.
‏אני מקנאה בך על הביטחון שיש לך בפילוסופיה.
‏ברור שזה הייעוד שלך.
‏לי אין את זה.
‏ואני גאה בחבר שלי.
‏עכשיו תעשה לי טובה.
‏הגיע הזמן לרוץ.
‏בעקבים.
‏פסטי, פסטי, פסטי-לוסופיה.
‏שימו לב.
‏שימו לב…
‏חוקי מרוץ ורסאי…
‏הם שאין חוקים.
‏אחת…
‏שתיים…
‏שלוש.
‏שלוש…
‏מה את עושה? ‏-כלום.
‏בואו נעזור לה.
‏קדימה, אחת, שתיים…
‏בני זונות. שמתם כאן ספסלים?
‏חרא, זה אתה? ‏-זה היה ככה.
‏תמשיך בלעדיי, ארני.
‏"ארני"?
‏זה מגניב.
‏אדיר.
‏בואו. ניצחתי.
‏אלפונסו.
‏תשמעי, גלוריה,
‏את יודעת אם עובר על פול משהו מוזר?
‏לא.
‏איפה זה היה?
‏זה היה בחלק האחורי של המגירה.
‏אם אלה משככי כאבים רגילים,
‏לא נראה לי שהיה מסתיר אותם במגירה.
‏דנקוביל.
‏איך מאייתים את זה?
‏אל תלך.
‏איך אני לא אלך?
‏הבן שלי צריך עזרה.
‏הוא לא יודע איזה מזל יש לו, ‏והוא חוגג כאילו כלום לא קרה.
‏אתה מתנהג בפזיזות.
‏אני אבא שלו, אני חייב לדבר איתו.
‏לא. פול לא גוסס.
‏אם הוא לוקח תרופות ‏זה אומר שהוא מקבל טיפול רפואי.
‏אני צריך לדבר איתו עכשיו ‏ולתת לו סיבה טובה לזה.
‏תקשיב לי פעם אחת, לעזאזל.
‏שניכם אותו דבר.
‏יש בעיה, אתם מסתתרים.
‏אני לא מופתעת שהוא לא סיפר לך.
‏הוא יודע שתתפוצץ. תכבד אותו.
‏וכשתהיה רגוע
‏תדבר איתו.
‏זה כואב.
‏זה קטן מדי, אוטי.
‏תמשוך חזק יותר. ‏-אני לא יכול.
‏חכי. אחת, שתיים… תנשפי.
‏כל הכבוד.
‏בואו נלך לצפות בזריחה בחוף.
‏אבא שלך הביא לי בגדים.
‏תירגע, שילמתי לו.
‏בגדים של פול?
‏כל הבנות רודפות אחריי.
‏מה שלומך?
‏טוב, טוב יותר.
‏אלוהים העניש אותי בכך שזרק אותי
‏לבריכה של נופרים.
‏תוריד אותי, גבר.
‏מה זה? אין לך כוח? ‏-תפסיק.
‏אני יכול לפתוח את זה בכוח המחשבה.
‏ביאל, אחי… ‏-אין סיכוי, ביאל, קדימה.
‏תעשה את זה. ‏-זה בשל יותר.
‏אתה לא תצליח, ביאל. ‏-הנה זה בא…
‏ביאל, אל תשבור את הראש.
‏עזבי אותו, תני לו לנסות.
‏ביאל. ‏-קדימה.
‏ביאל.
‏חרא.
‏כן, זה רטוב.
‏רטוב.
‏זו הדרך היחידה שאת ואני נהיה רטובים הלילה.
‏את רואה? זה נקרא אורגזמה הומואית.
‏כשהומו גורם לאישה לצחוק.
‏תשתוק…
‏את הצלחת לבלות לילה שלם מחוץ לבית
‏ולהישאר פיכחת.
‏ועוד להיראות חתיכה.
‏כשהבת שלך תראה אותך…
‏אני מטפלת בה כבר 28 שנה,
‏אבל לא יכולתי לטפל בעצמי.
‏אני חושש שהפילוסופיה ‏לא עוזרת לך כמו שנדמה לך.
‏ברור שלא. איך היא תעזור?
‏היא לא עוזרת לי ולא מנחמת אותי.
‏לא. אני נלחמת כל חיי.
‏כל חיי.
‏בלי הפסקה.
‏טעות אחר טעות אחר טעות…
‏איך ייתכן שאדם אינטליגנטי כמוני
‏הצליח לטעות ככה?
‏זהירות עם התפרים, אל תשרטי את עצמך.
‏קסם.
‏את בוכקת.
‏בוכה?
‏לא…
‏לבכות ולצחוק באותו זמן.
‏"לבחוק".
‏אמא שלי הייתה גורמת לי לבחוק.
‏ואז מה?
‏הסברתי לך פעמיים, גבר.
‏האצת בקטע האחרון,
‏סיימת ראשון, אנשים מחאו כפיים.
‏זה אדיר.
‏אני לא מנצח אף פעם.
‏תירגע, ביאל, זה לא היה המרתון של בוסטון.
‏אתה תמיד מזכיר את ארצות הברית. ‏אני מתה על זה.
‏אם זכיתי במרוץ הזה,
‏זה אומר שאני מסוגל לדברים אחרים.
‏אולי אני מסוגל לסיים את התואר בהצטיינות
‏ולהיות הרקטור הבא של האוניברסיטה.
‏לא, יותר מדי אחריות.
‏אני מעדיף להתמקד בהנאות החיים, גבר.
‏כמובן, השאלה היא איך.
‏אני יודעת איך.
‏אני רוצה לטייל בעולם.
‏אבל בלי קמפינג, אני רוצה מיטות ענקיות.
‏אני בא איתך.
‏בוא.
‏אנחנו יכולים לעבור בבואנוס איירס, ‏שמינרווה תצטרף.
‏בסדר. נתאהב גם שם.
‏נתאהב במישהו חדש בכל מקום.
‏אני אנסה לא להתאהב, עדיף להיות חברים.
‏תרגום כתוביות: מיכל בוביס