A NETFLIX BEMUTATJA
A MOVISTAR+ SAJÁT KÉSZÍTÉSŰ SOROZATA
Gratulálok.
Miért?
Alkalmazkodott a terápiához.
Még szép, Andreu.
Óramű pontossággal, minden nap ugyanakkor szedem a tablettáimat.
A vírusszám alacsonyabb, szinte kimutathatatlan.
Ezt még két hónapig szedje.
Jó úton halad az egészség felé.
Egy végtelen úton.
Nem örül az eredménynek?
Nem.
Jó hír, amit mondott, de attól még beteg vagyok.
Pol, kezd hozzászokni a nehéz kezelésekhez.
Tartson ki, normális életet élhet.
Milyen normális élet?
Nem szeretem már a „normális” fogalmát.
Mit ért „normális élet” alatt?
Elmondhatom másoknak?
Dughatok normálisan? Lehet partnerem?
Mondjam el a partneremnek,
- mi a szitu, és…? - Sok pár él együtt a HIV-vel.
Ha kimutathatatlan, még óvszer nélkül
sem fogja továbbadni.
Jó, de nehéz elmondani valakinek, hogy AIDS-es vagyok.
Az emberek meghallják… AIDS.
Tudom, hogy ideges,
de két lehetősége van: teremteni
vagy rombolni.
„Rombolni”. Istenem, Andreu…
Én nem maga ellen vagyok.
Ha együtt akar lenni valakivel,
el kell mondania neki.
Az én normális életem félelemmel teli.
NORMÁLIS ÉLET
Ez ő lesz.
Helló.
Megyek, oké?
Miért mentél el itthonról ilyen korán?
Reggel hétkor indultál el.
Most jöttél, és már mész is?
Egy barátom ad nekem pár jegyzetet.
Gyere, egyél valamit.
Szörnyen nézel ki.
Pedig jól vagyok.
A te korodban enni kell.
Jól megy az egyetem?
Igen, megkaptam az ösztöndíjat.
Szuper, gratulálok!
Ez aztán a hír. Mikor tudtad meg?
Pár napja.
Látom rajta,
hogy depressziós.
Különben mondta volna az ösztöndíjat.
Hogyan dolgozzak így, hogy tudom, Pol beteg?
Pár napja elmondtam, hogyan.
Értem, hogy félsz,
de őszintén szólva, nekem már elegem van.
Mit tegyek?
Esetleg időre van szüksége, hogy elmondja?
Nem, neked kell idő, hogy megértsd.
Michael Jackson állítólagos
kiskorúakkal való kapcsolatainak ismeretében
hallgathatjuk-e a számait?
- Nem. - Nem.
Lássuk csak, emeljék fel a kezüket.
Gyújtsák meg fáklyáikat Michael ellen,
égessék el a mítoszt.
Michael, igen vagy nem?
Lássuk csak. Maga emelt kézzel,
miért ne moonwalkoljak
porszívózás közben?
Szóval.
Romlott ember volt.
Minden alkalommal, amikor a Spotify-on hallgatjuk a zenéjét,
támogatjuk őt. Az örökösei pedig pénzt kapnak.
- Így igaz. - Oké!
Tehát úgy gondolják, tisztességes valakinek a munkáját
a magánélete alapján megítélni?
Igen.
- Nem. - Várjunk csak.
A műalkotások
túlmutatnak a művészen.
Ez igaz. Radikális dolog betiltani egy művet azért,
mert a művész nem példamutató.
A történelem tele van tökéletlen zsenikkel.
Ott van például…
Caravaggio. Megölt valakit.
Mi a helyzet a festményeivel? Meg kellene semmisítenünk őket?
- Igen vagy nem? - Nem…
Ja, most már nem?
Tehát helyeseljük a gyilkosságot?
Nem.
El kell különítenünk a művet a művésztől.
Ha Michael a te fiadat bántalmazta volna,
elkülönítenéd a kettőt?
Igen. Az igazságtétel független a tényektől.
Máskülönben mind megszívnánk.
Tehát elfogadható, hogy pénzt kap a műveiből egy gyerekmolesztáló?
Meg kell ítélni és meg kell fizetni.
Egyetértek.
Ítéljük meg az embereket a tetteik alapján,
és hagyjuk békén a művészetet.
Baszódjon meg mindenki az erkölcsi leckékkel.
Jaj, valaki ideges.
Jó hogy ideges vagyok, Biel!
A telefonjaitokat valószínűleg kizsákmányolt
kínai gyerekek készítették.
A ruhátok is
Thaiföldön, Kambodzsában készült
fillérekért,
jogsértések mellett.
De ki az, aki nem veszi ezeknek a márkáknak a termékeit?
Senki. Elbaszott az egész.
Senkinek sem tiszta a keze.
A nagyim.
Mit tudsz te, Oti?
Mi van, ha nyuszikat üt agyon szórakozásból?
Ez de beteg!
Mizu?
Kerestelek.
Dolgozol ma?
Nem.
Gyere velem Empordába.
Mi? Miért pont Empordába?
Meglátogatom a szüleimet, holnap jövök vissza.
Tényleg?
Szülők? Alig ismerjük egymást…
De…
Nem tudom, hogy helyénvaló-e.
Mi a rendje?
Nem járunk.
- Vagy igen? - Nem.
Be akarom mutatni nekik Luckyt, nem akarsz csatlakozni?
Nem baj, majd megmondom Luckynak, hogy nem szereted.
Meg kell a dékánnal beszélnem a vitát.
Ó.
Holnapra visszaérünk?
Igen.
Vannak ágyak, ne aggódj.
Nem az. Csak nem tudom,
- normális-e ez. - Normális?
Attól függ, mit takar a „normális”.
Alfonso…
Itt akartam olvasni.
Mindjárt végzek.
Jobban érzi magát?
Igen. Csak egy éjszakán át tartott.
Min dolgozott?
Megigazítottam a díszpárnákat.
Ahol én ültem.
Ahol mindenki ült, asszonyom.
Szép, ha meg vannak igazítva,
amikor vendégek jönnek.
Ne aggódjon a látogatók miatt. Sürgősebb dolgok is vannak.
Rendben.
Akkor megyek vasalni, van még tennivaló.
Nem, arra megkértem Herminiát.
Mostantól ő fogja csinálni.
De hát
a vasalás az én feladatom, Ön mondta az első nap.
Baj, hogy
nem mehet be a vasalószobába?
Mondja el őszintén.
Ez az öltöny miatt van.
Nyilván.
Nem állt szándékomban ellopni.
Jó. Akkor jelmezesdit játszott?
- Siessen. Kell ez a szoba. - De asszonyom…
Igyekezzen!
Ha katalán lennék,
a függetlenség mellett szavaznék.
Bonyolult. Kívülállók nem értenék meg.
Tudom. Ugyanez a helyzet az USA-ban.
Mindenki őrültnek tart minket.
Valóban?
Nem veszik észre az öreg kontinensen,
hogy mindenkinek terápiára van szüksége.
Hagyd abba, Arni. Nem lesz orgazmusom.
Nem akarod?
Megpróbálhatjuk.
Nem. Különben is, nem szabad megdugni a lakótársadat.
Amerikában talán nem.
Az öreg kontinensen…
Arni, kérlek…
Milyen kár.
Pedig…
a hasam is szőrös.
Miért nem jön Pol?
Valami váratlan dolga akadt.
Milyen szemtelen!
De ne aggódjon, emlékszem, miről beszéltünk.
Igen! Most már tudjátok, milyenek Geronában!
- Jó reggelt. - Jó reggelt.
Tehát akkor egy kicsit bővebben kifejti nekünk,
hogy mit terveznek a vitára, ugye?
Így van.
Sok ötletünk van.
Magamra ismerek.
Én is mindig új ötletekkel álltam a professzorok elé.
Nézze, ha megtartják a vitát,
annak nagyon… dinamikusnak kell lennie.
Nem akarjuk kínos helyzetbe hozni magunkat.
Jó lesz a vita, ne aggódj.
Ezt nem kétlem, Octavi.
De egy kiváló tanárom
egyszer mondott nekem valamit.
A sikerhez három dologra van szükség: tehetségre,
felelősségre és…
Igyekezetre?
Igyekezetre.
Ez az.
Gyere.
Ezt nézd!
Tetszik?
Tessék.
Köszönöm.
Hű, micsoda ház.
Helló!
Gyere.
Nincs itthon senki?
Basszus, nem hagynád abba?
Ott vannak.
- Sziasztok. - Ne már, apa!
- Nem akarok napozni. - Meg fogsz fázni!
Hagyd békén.
Jó, akkor maradj ott.
Nagyapa, maradj az árnyékban.
Úgy lesz!
- Ez a kutya? - Gyere. Ő Lucky.
- Végre elhoztam. - Aranyos!
Ha megmarad.
- Anya… - De aranyos!
Rám értette.
Ő pedig Pol.
Mariona, anya, Valentí, nagyapa.
- Örvendek. - Gyere, segíts.
Te akartál jönni.
Menj, köszönj apádnak.
- Tessék, nagyapa. - Igen.
Maradj itt.
Gyere ide, szépségem. Milyen aranyos vagy.
Hallom, még nem unod Bach-ot.
Bach nem olyan, mint a mai zene,
nem untat.
- Hallottam másokat is. - Igen.
Hoztam egy kutyát és egy barátot.
Ilyen korán?
Igen, ilyen korán.
Holnap lesz a ceremónia.
Nem lazsáltam a munkával, ha érdekel.
Reggel 6-kor kezdtem, hogy be tudjam fejezni.
Régen hatkor reggeliztem,
amikor éjszakánként a stúdióban dolgoztam.
Tudom, te mindig többet csináltál.
Anyád mondta, hogy vegyem lazábbra,
de nem tudom.
Nem kedvelsz engem.
Hogy merészeled!
Nem tudok olyan lenni, mint te.
Túl jó vagy. Nem tudlak beérni.
Ha szeretnéd a munkádat…
Nem bánom, ha nem vagy velem kedves.
Csak legyél kedves a barátommal.
Még?
Igen, mély gödör kell, hogy a gyökérzet beleférjen.
Nem probléma.
Axel biztosan kedvel,
ha meghívott egy temetésre.
Hogy mondja?
Nem mondta?
- Ki halt meg? - Anyám holnap lenne 90 éves.
Vettünk neki egy fát.
Egy liquidambar. Télen piros levelei vannak.
Az szép.
- Daniel ötlete volt. - Daniel?
Igen, Axel volt barátja.
Gyerünk, még egy kicsit.
Pol!
Mi az?
Gyere!
Menjél, majd befejezem.
Axel, ne maradj sokáig! Nando és Celia átjönnek!
Oké!
Tessék, fogd ezt.
Nem említetted a nagymamádat.
Igen.
Féltem, hogy akkor nem fogsz eljönni.
Ennyire akartad, hogy jöjjek?
Örülök, hogy itt vagy.
És Daniel?
- Istenem! Anyám mondta, mi? - Igen.
- Az exem. - Értem.
- Neked van exed? - Nem.
- Nem volt rá időm. - Azt akarod mondani, öreg vagyok?
Szóval öreg vagyok, köszi!
- Ne már. - Bizony!
Nem akarsz?
- Menjünk. - Itt hagyhatjuk.
Akarok menni! Lucky, maradj itt,
teszek egy kört a gazdáddal!
Indulás!
Miért vagy Barcelonában?
Nem tudok itt élni.
Apámmal élek.
Majd pár év múlva.
Minden oké?
Olyan régóta nem úsztam már a tengerben!
Ne…
Most komolyan?
Nagyon hideg van, ember!
Hagyd abba.
Tetszik a testem?
Sokat edzek.
Nem látszik, hogy beteg vagyok.
Pol!
Jól vagy?
HIV-fertőzött vagyok.
Fasz tudja, miért mondom el neked.
Talán mert bírlak, és jogod van tudni.
Így már érted.
Én nem értek semmit.
Nem értem, hogy történhetett ez velem.
Tetszik a testem? Láttam, hogy néztél rám.
Bárcsak ne lenne.
Elmenekülnék magamtól,
lecserélném, mert HIV-es.
Vigyázok rá, egészségesen eszem,
edzek, az orvosok szerint minden rendben,
de hozzá kell szoknom a normális élethez.
Nem mondhatom el senkinek.
Ha elmondom, nem vagyok normális.
Belefáradtam a nehéz tanulságokba, ember.
Nem emlékszem az anyámra.
Sok embert vesztettem el. Aztán jött ez.
„Bassza meg, Pol, te is?”
De úgy tűnik, ezzel együtt lehet élni.
Ha szexelek, a másiknak tudnia kell.
Meg akartam tenni, mióta elhoztuk Luckyt.
Figyelj…
Az agarak komorak,
de megtanulják a boldogságot. Talán te is az vagy.
Lehet.
Diszkrét leszek a családdal.
Csak ne mondd apámnak,
hogy utálod a klasszikus zenét.
Mit csinál?
Takarítok, hölgyem. Nem látja?
Mondtam, hogy ne jöjjön ide.
Tudom, mit mondott.
Mivel tolvajnak néz,
letörlöm az ujjlenyomataimat.
Talán ki akarja hívni a rendőrséget,
hogy bajba kerüljek.
Megijeszt!
Ez aljas. Gonosz és sértő.
Már így is elég nagy
problémáim vannak, nem kell
még egy rendőrségi feljelentés is.
Nem jelentem fel magát!
Tudom, hogy megsértettem,
mert ez…
a férje öltönye volt, nyugodjék békében.
Csak kinyitottam a szekrényt, és találtam egy rejtett kincset.
De nem tudtam kihasználni,
annyira szűk volt a nadrág.
Elég, Alfonso.
- El van nézve. - Nézze…
Úgy érzem,
az első pillanattól nem akart engem itt látni.
Nem kértem munkát, Rai ajánlotta fel nekem.
Ha kényelmetlenül érzi magát miattam,
fogom a holmimat, és megyek.
Ez ostobaság.
Menjen, takarítsa fel a pincében a nyirkos foltokat,
már napok óta ott vannak.
Holnap találkozunk.
María…
Igen? Mondd csak.
Csak az, hogy…
Örülök, hogy beszélünk
azóta, hogy eljöttél hozzám.
- Emlékszel? - Nem tudom, mit beszéltem.
Badarság. Nem számít.
Akkor…
- Jól vagy? - Sokkal jobban.
Lecseréltem a szponzoromat.
Majd találkozunk.
Szia.
Egészségünkre!
Kifogytak a poharakból, vagy mi van?
Állami egyetem. A magánegyetemek mások.
Szeretem, amikor szemtelen vagy.
Nem, ez a sznobság.
Próbálok egy jobb világot teremteni.
A kultúrtörténeti vizsga két nap múlva lesz.
- Alakítsunk tanulócsoportot. - Jó, oké!
Nem fogsz puskázni?
Komolyan mondom. Tanulnom kell, és át kell mennem.
A telefonos puskázásnak vége.
Eldöntöttem, szorgalmasan fogok tanulni.
- Ez jó, Oti. - Nem áll jól a szókratészi módszer.
Ne piszkálj, mert elbizonytalanodom.
És mi lesz Oti módszere?
A szofista módszer. Másolás
bűntudat nélkül.
Ha tisztességes vagy, átbasznak.
Ez a világ a seggfejeknek való.
Fel kéne iratkoznod a vitára.
Kérek egy poharat. Remélem, nem műanyagot adnak.
Úgy meg van keseredve, mint Batman.
- Imádom a fapadlót. - Én is.
Az eredeti.
Lehet, de fényezni kell.
Már megint, anya?
Laura, nem ezért nem vesszük ki.
A fürdőszoba a 80-as évekbe való.
Őszintén szólva, 1200 euró egy lehúzás.
Ez Barcelona.
Az sem érdekel, ha Dubai.
Maga fizetne ennyit 70 nyomorult méterért?
Na?
Üdvözlöm a tulajdonost. Gyertek, menjünk.
- Szia. - Gloria, drágám. Mi újság?
- Hogy vagy? - Jól. És te?
Jól. Ügyeletes vagyok, de tudod, hogy szeretem a pörgést.
- Ő Alfonso. - Helló.
- Na, én megyek. - Micsoda? Te nem jössz, Gloria?
Nem. Gyere velem, Alfonso.
- Dohányzol? - Nem.
Egy nővér, aki dohányzik. Ne szólj senkinek!
Tehát Alfonso, Gloria mondta, hogy a fiad HIV-fertőzött.
Tudom, hogy szörnyen hangzik.
- Tudni akarod, hogy meg fog-e halni? - Ha így mondod…
Tudod, hány HIV-pácienst
kezelünk itt?
Több mint 3000-et.
Kórházban fekszenek?
Nem. Élik az életüket.
Egyesek boldogabbak, mint mások, az biztos.
Úgy hallottam, a fiad jól van.
Igen, ő egy optimista. De fertőzött…
Igen, de mint mondtam,
együtt tud élni vele.
Tudom, de…
Nincs de, Alfonso.
Ne kezeld betegnek.
Álljon meg a menet.
Celia, nem értelek.
Nem tetszik Mozart?
Nekem? De, egy zseni volt.
Bort akarok.
Nem, apa, nem kapsz bort.
A tökéletességben nincs érzelem. Nem jön át.
Most pelenkákról beszélünk?
Nem gondolod, hogy a Requiemje érzelmes?
- Ne szórakozz Mozarttal… - Csak beszélgetünk.
Nem engeded?
Nem beszélgethetünk?
Igen, Bach sérthetetlen.
- Fogd be. - Szomjas vagyok!
És nem vízre.
A Requiem érzelmes,
igazad van, de…
A varázsfuvola
szimplán… szórakoztató.
Ejha! Halljátok ezt? „Szórakoztató!”
Az egyik legjobb operát „szórakoztatónak”
nevezted.
Be vagy szívva, vagy mi?
Te érted, ugye, Aniol?
Polnak hívják.
Én Aniolnak fogom.
- Oké. - Szereted a komolyzenét?
Mondd, hogy a chaconne-t igen.
Ne köss bele a chaconne-ba!
Joaquim, elég.
Kössetek fel.
- Ne gúnyolódj a chaconne-nal. - Elég.
Apa, ne mondogasd, hogy meg akarsz halni.
De te nem figyeltek rám!
Pol filozófiát tanul.
Ó, ez tetszik.
- Ez tetszik. - Persze…
Arisztotelész miatt.
Volt egy filozófus.
Nem én találtam ki, oké? De megjósolta a saját halálát.
Nem emlékszem a nevére…
Egy régi.
Ca… to…
Democritus.
Az az!
Raktál rá szószt?
Nagyapa már kedvel.
- Igen, romesco. - Jön Daniel holnap?
- Vagy nem érzi jól magát? - Nem. Nem jön.
Apa, egyél valamit.
Bort akarok, holnap majd sírok.
Nem hallottam Daniel felől.
Nem baj, ha sírsz, apa.
Persze, ezért csináljuk, hogy sírjunk nagymamáért.
- Axel. - Mi az? Hadd igyon.
Szomorú nagyi miatt!
- Elég idős vagy már, nagyapa. - Egy őskövület vagyok.
Mikor halt meg a nagymamád?
Nyolc éve.
Tényleg?
A nagyapám őrzi a hamvait.
Basszus!
- Ez most komoly? - Igen.
- Ki van zárva! - Igen, ő a nagymamám.
Ember!
Bassza meg!
Szóval minden randipartneredet idehozod?
Nem, nem hozom magammal a randipartnereimet.
Régebben az exemet hoztam.
Azt, aki nincs jól?
Depressziós, igen.
Beszéltek az exedről.
Én nem beszélni akarok.
Mennyi ideig voltatok együtt?
Nem kell dugnunk… Semmi kényszer.
Ja.
Tudom.
Te tiszta vagy?
Tesztelteted magad?
Tiszta vagyok.
Azt mondta,
egy barátja szüleinél alszik.
Lesz nála gyógyszer?
Biztos lesz.
Holnap be kell vásárolnunk, üres a hűtő.
Megyek, ne aggódj.
Jó éjszakát.
A fiataloknak…
tájékoztatást kell kapniuk a szexről
és a betegségek megelőzéséről.
Hol volt akkor Pol?
Mit csinált? Kitől kapta el?
- Szép volt a szertartás, ugye? - Igen.
Nem akartál földet rakni rá.
Nem baj.
Azért, mert Daniel ötlete volt?
Mire vagy kíváncsi?
Csak egy kérdés.
Úgy tűnik, imádják az exedet.
Én nem.
- Mennyi ideig voltatok együtt? - Hét évig.
Együtt éltetek?
Igen, aztán depressziós lett, én meg otthagytam.
Azt akarod, hogy rosszul érezzem magam?
Ember, finoman fogalmaztam. Jegeld a témát.
Meg kéne köszönnöm, hogy jó fej vagy?
Köszönöm, Axel. Annyira megértő vagy.
Nem mindenki lenne az. Én igen.
Ez az igazság.
De az előbb mondtad…
- Olyan érzékeny vagy, Pol. - Igen, tudom.
Bosszantanak és untatnak a beteg emberek?
Most mi az? Játszod az áldozatot?
Nem érted, hogy ez engem hogy érint?
Volt egy csávód,
közös élettel, megbetegedett, és te elhagytad?
Te nem éltél együtt senkivel.
Ne szólj bele abba, amiről nem tudsz.
Nem érdekel, Axel.
Nincs bajom veled, de végeztünk.
Találj valaki mást.
Könnyű lesz, jóképű vagy.
Majd találsz egyet, aki leszop,
és megdughatod.
Ne aggódj miattam, én is dugok majd.
Rendben.
Jól van, kölyök.
Elviszlek egyetemre, dolgod van.
Tényleg?
Megint szédülés?
Azt hittem, haldoklom.
Szörnyű érzés.
Nem csoda! Menj el az orvoshoz,
és vizsgáltasd ki.
Műtét megoldja.
Nem, nincs rá gyógymód.
Néha előfordul. Legutóbb egy éve történt.
Szerencsére Alfonso elment a gyógyszertárba,
és hozott nekem néhány tablettát.
És a biztosításod?
Van biztosításod,
- házhoz jön az orvos. - Alfonso vigyázott rám.
Én megértem.
Ha egyedül vagy,
jobb egy ismerős,
Mint valami egy orvos.
Ez a férfi nem orvos.
Ha egyedül vagy…
De szeretitek a fejemhez vágni!
De ti jöttök ide azért, mert magányosnak érzitek magatokat.
Elnézést, de nekem ott van Ferran.
Tényleg? És Ferran a kórházban töltötte
az éjszakát, amikor megműtöttek?
Hogy van a húgod?
Az örökség után nem beszéltél róla.
Nem érzed magad egyedül miatta?
A lényeg az, hogy bízzunk Alfonsóban.
Elmondanám, hogy
Alfonso egy jobb ember.
Descartes beszélt a viaszról.
Mérete, színe és illata
meghatározó.
Ha azonban a viaszt tűz mellé helyezzük,
ezek a tulajdonságok eltűnnek.
Ugyanaz a viasz marad?
Ha a viaszt a mérete, az illata és a színe alapján
határozzuk meg, akkor megváltozott.
De ha magát a viaszt nézzük,
akkor ugyanaz.
Descartes szerint csak tudással tudjuk
megragadni a dolgok lényegét.
Érzékeink becsapnak minket.
Micsoda rögeszme az érzékek lebecslése.
Van valami erkölcsös vagy vallásos az érzékekben.
Mintha minden érzékeny dolog, amit megérintesz, a hús…
Ami örömet okoz, bűnnel kapcsolatos.
- Viszlát. - Viszlát.
Lenyugodtál?
Ugyan már, Pol!
Oké, az előbb átléptem egy határt.
Egyszerre…
jó és rossz dolgokon megyek keresztül.
Egyetemre járok.
Nehéz volt bejutni. Lediplomázok,
és egy dologra koncentrálok.
Én nem vagyok benne a terveidben.
Ez szörnyen hangzik.
Ahogy kívánod.
De tudd, hogy én leszek
a félbehagyott dolgozatod.
Vár a lányod.
Ó. Már itt van?
Igen, azt mondta, hogy eleged van belőle.
Ezt mondta?
Igen, azt mondja, hogy megnehezíti a lakáskeresést.
Fél egyedül élni.
Na, ne szomorkodj.
Nincs több banán! Egyél mályvacukrot.
Köszönöm.
Kész vagy?
Nem tudom.
Kétségeid vannak?
Felajánlottak nekem egy mesterdiplomát.
- Ó. - Hát…
Nem tudhatják, hogy szakszervezetben vagy.
Egy dolog belépni a szakszervezetbe.
Egy másik sztrájkot tervezni.
Ehhez kicsit késő van, Silvia.
Nem is tudom, hadd gondoljam át.
Megyek.
Ja, és meddig vegyek még
cukorkát Bolañónak?
Szereti? - Imádja.
Szerintem lenyugtatja.
Legyen bőven!
És köszönöm a szívességet.
Lődd le!
Gyerünk!
Felejtsd el a szélhámos professzort.
Csak zavar.
Imádom a spanyol omlettedet, Biel.
Köszönöm.
Tudod, hogy szép szemeid vannak?
Igen?
Szép. Te is csinos vagy.
Emlékszel a mikrofonos bulira?
Ne emlékeztess rá. Szégyellem magam!
- Nekem tetszett! - Ne hazudj!
Hagyd abba!
Ó, szőrös.
Igen.
- Igen! - Igen?
Igen.
Ó, igen!
Mi van?
- Biel a szobatársad. - Fogd be!
Ez az!
Mindjárt sírva fakadok.
Mindenkinek ösztöndíjra van szüksége.
Imádom, amikor a szegényeket basztatod.
Láttad az arcukat?
Mind komorak, izzadt arccal,
csokit zabálnak az automatából.
Ti szerettek itt tanulni?
Miről beszélsz?
Na ezt nevezem én sörnek!
- Szép. - Szuper, Rai!
Imádom innen Barcelonát.
Itt bármeddig tanulhatunk.
Gondold át a szerelemről szóló vitát.
Azt mondja, szerelem.
Én? A kutyámat se sirattam.
Materialista lény vagyok, Oti, érzéketlen.
A szeretet veleszületett vagy tanulható?
A szeretet képességével születünk.
Nekem nem sokat tanítottak.
A szerelem
áldozat,
függőség, akadály,
a szabadság hiánya,
mások cserbenhagyása.
Ezt felhasználhatom?
- Megmondom, hogy a tiéd. - Ne írd oda a nevét!
Mint Octavi.
Hallgass Raira. Lopj, csalj.
Érezd jól magad. Az élet épp elég bizarr és nehéz.
Csak szenvedés vágyakozni dolgok iránt.
Ezt el kell lopnod.
Igen, ezt fel fogom használni.
Nem is az enyém.
A lehető legboldogabbnak kell lennünk,
és ki kell élveznünk ezeket a pillanatokat,
de a valóság más.
Az élet sokkal nehezebb, mint a diploma megszerzése.