NETFLIX ESITTÄÄ
MOVISTAR+ ALKUPERÄISSARJA
Hyvin se menee. Olemme tarkistaneet kaiken.
Ymmärrämme aiheet… -Minä hoidan tämän.
Se menee hyvin. Olemme opiskelleet paljon.
Olen huono improvisoimaan…
Se ottaa vallan.
Kun aloitamme… -He purkavat sen.
Jösses, se on totta. -Aniol!
Hei. Pol. Nimeni on Pol.
En muistanut. Unohdetaan Aniol.
Mitä sinä täällä teet?
Oletko tullut purkamaan sen? -En vain sitä.
Olin päiviä lukittuna Axelin kanssa.
Ai? -Ei, hän ei ole täällä.
Hän meni nukkumaan. Hän on laiska.
Teemme kovaa työtä, ja odotetusti,
hän luovutti viime hetkellä.
Yhtäkkiä hänellä oli kiire.
Piti saada valmista.
Kuin hänen täytyisi aloittaa jotain muuta tärkeää.
Pol, dekaani odottaa.
Menen heti.
Kiitos, Joaquim.
Moi. -Toivotaan parasta.
Axel jäi viimeistelemään pääsalin vuokseni.
Hän on selvästi rakastunut.
En tiedä.
Kyllä sinä tiedät.
Nyt olet inspiroituneempi, eikö?
Kyllä.
SYMPOSIUMI VASTAAN FILOSOFIA
PERJANTAI, KLO 11.30 PÄÄSALI
MAISTERIT
Hallituksen ansiosta voimme tänään paljastaa -
tämän hiljattain kunnostetun kauniin salin.
Tämä kunnianarvoisa tila on ollut todistamassa historiaa.
Tuhannet opiskelijat -
ovat viettäneet valmistujaisjuhlia täällä.
Tänään me juhlimme.
Juhlimme tietoa,
kriittistä henkeä.
Tervehdimme viisautta.
Yliopiston motto on…
"Libertas perfundet omnia luce."
"Vapaus valaisee kaikki valollaan."
Tulkoon valo.
Rakastaako hän minua liikaa?
Alfonso!
Olin juuri lähdössä.
Sanoit, että koska tämä on viimeinen päiväni,
voisin lopettaa klo 12.
Olen lähdössä. Katsos, minulla on luettelo ylityötunneista.
Aivan.
Odotatko jotakuta?
Kyllä.
Voinko auttaa sinua jotenkin? -Et.
Anna se minulle. Haluat saada palkan ja lähteä.
No, en ole täällä huvikseni.
Oletko lakannut tuolit ulkona?
Kyllä, kuten sovimme.
Hyvä. Odota, haen palkkalaskelman,
että voit allekirjoittaa ja lähteä.
Ei kiirettä, neiti.
Nyt ei olekaan kiire? Olet hassu.
No, kyllä,
järjestimme tämän symposiumin,
koska haluamme väitellä rakkaudesta.
Yksi asia…
Anteeksi, vain yksi kysymys.
En harrasta filosofiaa vaan matikkaa,
ja mielestäni väittelyn otsikko on outo.
Miksi "filosofiaa vastaan?"
Tämä on mandariini.
Se on kaikille sama, hedelmä.
Mutta mitä ajattelee filosofi?
Hän ihmettelee, miksi se on olemassa, mistä se tulee,
ja minne se on menossa.
Käytimme sitä otsikkoa,
koska filosofia saa aivot toimimaan,
kunnes se heikentää.
Halusimme kysyä itseltämme, onko pohdiskelu välttämätöntä elääkseen?
Me emme vitsaile.
Meillä on korkea moraali.
Sanovat, että filosofia on hyvä -
ammatti kuolla nälkään.
Eikö filosofiaa tarvita?
Filosofia on välttämätöntä edes kysyäksemme sitä.
Kyseleminen filosofoimista.
Ja kysymys olisi, että -
eikö filosofiaa ole olemassa?
Ehkä filosofeina -
meidän on määrä ajatella muita.
Olemmeko halukkaita filosofoimaan?
Syvällisiä asioita, joita ei haluta ottaa huomioon.
Toki, koska ihmiset ovat käytännöllisiä, kuten dekaani.
Hän tekee työnsä, menee kotiin ja lomailee kesällä.
Kadehdin sinua, herra.
Sinun kaltaisista opiskelijoista tarvitsen lomaa.
Missä Bolaño viipyy?
Menen sinne,
mutta haluan heidän aloittavan ilman minua ja ilmestyn myöhemmin.
Tee sinä samoin.
Totuus on, että saavun ajoissa vain oppitunneilleni.
Anteeksi.
Tärkein asia on -
olen ollut 183 päivää juomatta.
Mutta mietin, enkö voisi juoda oluen -
silloin tällöin, edes kerran viikossa?
Se olisi tarpeen.
Varsinkin nyt, kun en näe usein tytärtäni.
Hän asuu poikaystävänsä kanssa…
Siinäpä se.
Ei juomia, ei tytärtä…
Katsotaan mitä tapahtuu.
Rajoittaako rakkaus yksilönvapauttamme?
Pakottaako se tekemään asioita?
Mitä pidämme parempana? Parina vai yksin asumista?
Pidät parempana naimista.
Ei, oikeasti.
On selvä, että meillä on kulttuurinen paine -
löytää joku ja perustaa perhe.
Rikotaan se trendi.
Monet eivät ole rakastuneita ja asuvat yhdessä,
koska elämä on sellaista.
Näin käy, kun rakkaus katoaa,
mutta välttämätön riippuvuus säilyy.
Mitä se tarkoittaa?
Että hyväksymme alistumisen elämän tosiasiaksi?
Haluamme, että joku hallitsee meitä, koska he ohjaavat meitä koko elämän.
Lainaan aina Dostojevskia.
Hyvää huomenta.
Dostojevski kirjoitti näin:
"Vapaalle ihmiselle ei ole houkuttelevampaa halua -
kuin löytää joku, jonka eteen polvistua."
Hieno ilmaus.
Ihmisinä olemme epävarmoja ja puolustuskyvyttömiä.
Ja addikteja.
Kyllä, täydellistä.
Voisitko aloittaa huomenna?
Hyvä, se sopii minulle.
Talo on iso, paljon tekemistä.
Palkkatodistus.
Ajokortti?
Oi, mikä helpotus!
Kyllä.
Tietysti tulee sopimus.
Kyllä, jos tulet huomenna klo 12,
Esittelen talon sinulle kiireettä.
Täydellistä, hyvä. Kiitos, moi.
Oletko allekirjoittanut sen? -Kyllä.
Tässä on sekki nimelläsi.
Alfonso Rubio Escobar.
Menen ulos drinkille saadakseni kaiken irti auringosta.
Voinko kantaa sen puolestasi? -Et, veloitat minulta siitä.
Alfonso. Etkö lähde?
Kuuntele.
En halunnut loukata sinua.
En tullut tänne huvikseni, olen pitänyt täällä työskentelystä.
Hyvä, olen iloinen.
Aivan.
Se siitä?
"Se siitä" mitä?
No, enkö ansaitse vähän…
Vähän mitä?
En löydä sanaa. Enemmän kuin kylmä "näkemiin."
Parhainta onnea, Alfonso.
Tiedä se, että oli ilo tavata sinut.
Ei aleta tunteellisiksi, okei? -Ei tietenkään.
Olen varma, että jonain päivänä näemme taas.
Toivottavasti.
Muista lakata tuolit -
useammin… -Kyllä.
Neiti Victoria.
Näkemiin.
Kiitos kaikesta.
KANAKEITTO "ALFONSON TAPAAN"
Okei, hetki.
Pystymmekö näin individualistisessa ja narsistisessa -
yhteiskunnassa rakastamaan?
Tietenkin.
Suhteet ovat monimutkaisia, mutta emmekö ole niitä,
jotka mutkistavat yksinkertaista rakkautta?
Pitää höllätä vähän.
Rakastua.
Onpa suloista.
Sana vielä ja muutun karkiksi.
No niin, mitä tämä on?
Naiivien kokoontuminen?
Ehkä ette ymmärrä, että -
suurimman osan teistä on tarkoitettu epäonnistua rakkaudessa?
Ystäväni Silvia Montoliu esitti avainkysymyksen.
Sopiiko rakkaus individualistiseen -
yhteiskuntaan?
Ja olette kaikki sanoneet "kyllä" ajattelematta,
aivan kuin sadussa.
No, minä sanon "ei."
Ei ole tilaa rakkaudelle.
Suhteen kohtalo voidaan kirjoittaa yhdellä sanalla.
Ero.
Ja hostellista maksaminen.
Mitä siis ehdotat vaihtoehdoksi?
Ikuinen yksinäisyys?
Rakastu itseesi -
ja edistä kulttuuria, jossa osataan olla yksin.
Mutta itsemme rakastaminen antaa meille kyvyn rakastaa.
En kiellä kykyä rakastaa.
Luulen, että kun asutaan yhdessä,
epäonnistuminen on taattu useimmille pareille.
Vaikka se olisi totta,
rakkauden merkitys ihmisille on kiistaton.
Treffisovellusten määrä todistaa sen.
Se ei ole rakkautta, poika, se on seksiä.
Rakkaus on sidottu hyvyyteen, ajatukseen hyvän tekemisestä.
Jos kiellät rakkauden, kiellät hyvän, mikä -
ei ole eettinen yhteiskunta.
Todellinen rakkaus on käytännössä illuusio.
Sairaan ihmisen rakastaminen,
melkein kukaan ei tee niin.
Koska kukaan ei voi antaa koko sydäntään toiselle.
Riittää jo, eikö?
Eikö se ole surullista?
Olen mieluummin naiivi,
uskoen rakkauteen ja… Bolaño, älä kuuntele hetkeäkään, kiitos.
Oti…
Rakastan sinua silti.
Olemme parhaita! -Kyllä!
Bolaño oli tulessa! Melkoinen riitely.
Hiljaa. -Hyvin meni.
Ainakin sinulla, löysit rakkauden.
Tapan Arnaun. -Hän lähti. Hän pelkää.
En pitänyt hänen järjestämästä kohtauksesta.
Se oli söpö ele.
Sinun pitäisi koittaa Arnauta. -Entä sinun Axel?
Hei!
Isä?
Hei, Pol. Isäsi ei ole täällä.
Ai, okei. Lähden töihin.
Hei, kuinka meni? -Hyvin. Oikein hyvin.
Olen iloinen.
Olisin halunnut tulla isäsi kanssa.
Isäni filosofian väittelyyn?
Mitä vikaa siinä on?
Onko hän tyhmä?
Ei.
En vain voi kuvitella hänen puhuvan niistä aiheista.
Minusta hän pystyy ymmärtämään monia asioita.
Mikä hätänä?
Näimme pillerit, joita otat.
Isäsi löysi ne etsiessään vaatteita Raille.
Okei, okei… -Rauhoitu.
Ei hätää. Oletko okei? -Kyllä.
Gloria, voin hyvin. Minulla on lääkitys, mutten halunnut kertoa.
Et sanonut mitään. Oliko hän hysteerinen?
Vähän. Kuten sinä nyt.
Voin selittää.
Se oli työkaverin kanssa. -En kysynyt.
Sinun ei tarvitse perustella tai tuntea syyllisyyttä.
Kyllä, isäsi itki paljon.
Hän pelkäsi menettävänsä poikansa.
Halusin kertoa, mutten halunnut saarnaa.
Mitä saarnaa?
Nyt hän tietää.
Hän haluaa sinun puhuvan hänelle.
Oikeastiko?
Kyllä, rakas, ei huolta.
Olet kuin äitini nyt.
Silvia?
Hei, Bolaño. Voinko tulla sisään?
Uskomatonta.
Oletko humalassa? Vai esitätkö?
Olin liiton illallisella.
Ja joimme jokaisen päätöksen välissä.
Mutta ei hätää, minulla on hyvä olo.
Kiitos, että muistutit minua -
kuinka hyvältä tuntuu juoda. -Anteeksi.
Ei, se on oma ongelmani.
Olisin juonut 14 juomaa. -Okei.
Olin vain juomassa Octavin kanssa,
oikeasti mahtava kaveri.
Eikö Octavi ole kovin tyttömäinen nykyään?
Hän antaa minulle vaahtokarkkeja ja -
banaanikarkkeja.
Niinkö? -Kyllä.
Outoa.
Outoa on, että -
istut täällä, etkä ole -
lusikassa poikaystäväsi kanssa.
Minkä poikaystävän? Sen idiootin?
En sanonut idiootti. -Et, mutta tarkoitit sitä.
Sanon yhden asian.
Tiesin, että hän on idiootti, mutta minun idiootti.
Ja hän nussi hyvin.
Olen päättänyt lopettaa sen.
Koska en tee päätöksiä rappukohtauksenne jälkeen.
Alkoholin huuruisen kohtauksen.
Tule, vien sinut paikkaan, mistä uskon sinun pitävän.
Ei baariin.
Lähde, jätä minut rauhaan
Riittää jo, saat minut hulluksi
Haluan tietää
Oletko kanssani
Tänä yönä
Hei, hei…
Mikä hätänä? Miksi vihainen ilme?
Älä sano, että "rakkaus on paskaa" -
puhe ei ollut minulle. -Rubio.
En ole paha noita, olen Bolaño. Siinä kaikki.
Onko se sinulle niin tärkeää? -Ihailen sinua, María.
No, älä ihaile minua kuin Velazquezin maalausta.
Ja muista, ensi vuodesta alkaen -
en opeta sinua enää.
Olen tullut… lepäämään.
Aivan.
Okei, ylitin rajan. Mutta en halua mitään ongelmia, okei?
Aiheutit kohtauksen kaikkien edessä, kaveri.
Olkoon. Mutta puhuin totta.
Arnau…
Me emme ole enää yhdessä. -Okei.
Minulla on muita juttuja.
Rakastan sinua, koska olet hyvä ystävä ja olemme olleet yhdessä iät…
Anteeksi.
En uskoisi, että se oli hullu ideasi, jos olisit sanonut sen alussa.
Montako hullua ideaa sinulla on?
Monta.
Ja pidän niistä.
Olen ristiriitainen ja sinä pidät siitäkin?
Mutta emme ala seurustella, okei?
Ei ikinä!
Kevin, oluet? -Tässä.
Okei. Pöytä 10, Dino haluaa sen viidessä minuutissa.
Mennään.
Isä.
Hei, Pol.
Hei.
Mitä kuuluu?
Oletko kunnossa? -Olen.
Tämä on siis se kuuluisa kantapaikka.
Kohdellaanko sinua hyvin?
Kyllä, täällä kohtelevat.
Jos se on totta, olen iloinen.
Anna minulle shotti.
Pol, rakas, eikö Biel voisi tulla meidän puolellemme?
Alfonso ja Gloria. Vanhempani.
Voi Luoja! Palveluksessanne!
Olette kasvattaneet poikanne hyvin.
Toivoinkin, että huomaat ja antaisit meille aitiopaikan.
Ei huolta. Tulkaa. Laitan parhaan pöydän valmiiksi.
Satanassa Airlines kiittää teitä luottamuksestanne,
jotta voitte laittaa tylsän elämänne tauolle.
Huonoja uutisia.
En laula tänään.
Te tekopyhien jengi.
Kuuro ystäväni tulee.
Teemme eleitä. Ihmiset luulevat, että minulla on hauskaa,
mutta puhumme veljensä kemoterapiasta.
Minä menen istumaan, jotta te voitte nauttia -
kapteenin esityksestä.
Yksi tunnustus…
Opetin hänelle kaiken, mitä hän tietää.
Toivottavasti emme sokaise teitä.
Aloitetaan Dinon kanssa!
En ole sitä mitä luulet
Rauhallinen ja yksinkertainen nainen
Kenet jonain päivänä hylkäät Ja joka antaa aina anteeksi
Se tyttö
En ole se tyttö
En ole se, kuka luulit olevani
Valkoinen kyyhkynen Joka saa veden tanssimaan
Joka ei naura millekään, Sanoo kyllä kaikelle
Se tyttö
En ole se tyttö
Et voi koskaan kerskailla
Leikkineesi
Totuuden kanssa, rakkauden kanssa
Kaikkien muiden kanssa
Jos todella rakastat minua
En ole enää se tyttö
Joka myrskyä pelästyi
Kamppaillen aalloissa, Hän löytää rannan
Se tyttö
En ole se tyttö
Mutta jos haluat vain seikkailun
Aseta vartijat kaikkialle taloosi
En ole se, joka menettää toivonsa
Ajattele sitä, ei enää
En ole se keneksi minua luulet
Rauhallinen ja yksinkertainen nainen
Joka lähtee jonain päivänä ja antaa aina anteeksi
Se tyttö
En ole se tyttö
Se tyttö
En ole se tyttö
Bravo!
Pieni hetki,
haluan esitellä kaksi ihmistä.
Yksi on etiikan professori -
filosofian tiedekunnasta.
Hän on yliopiston -
tiedekunnan vuoren huipulla.
En sano hänen nimeään, jotta María Bolaño ei suuttuisi.
María Bolaño.
Bravo!
Toinen henkilö on hänen oppilaansa.
Kreikan perintö, filosofiksi syntynyt.
Tule luokseni.
Apollo Rubio!
Vau, Apollo? Hienoa!
Bravo!
Komistus!
Sano jotain.
Mitä? -Mistä minä tiedän?
Keksi vaikka palkinto.
Pidä kiitospuhe. En minä tiedä!
Mutta lyhyt. Tiedän, Apollo on lyhyt.
Palkinto?
No…
Kerron teille palkintoni.
Palkintoni on -
tietää, että syntymästäni asti eräs on välittänyt, syönkö aamiaista.
Hän on pysynyt hereillä, kun -
on tiennyt, etten saa unta.
Hän on kärsinyt, koska hän syyttää itseään -
siitä, ettei hän voinut antaa meille kaikkea, mitä olisi halunnut.
Elämä ei ole ollut hänelle hyvä,
mutta hän kertoo silti minulle huonoja vitsejä.
Haluan kertoa hänelle, että olen ok.
Että…
Tiedän, että hän on tukenani.
En voi kuvitella, että joskus emme asu yhdessä.
Isä, sinä olet palkintoni.
Bravo, Apollo.
No…
Onnittelut tunteellisesta isä-poika-hetkestä.
Se on rakkautta, mihin uskon, vanhemmat ja lapset.
Ja opettajan rakkaus opiskelijaan? -Älä pakota minua itkemään.
En saa sinua opettajakseni.
Löydät yhtä hyviä opettajia.
Tai kuvittele, vielä parempia.
Olet Bolaño. On vain yksi Bolaño.
Odota, jos keskityn hieman,
saat pienen kyyneleen.
Älä naura, olet inspiroiva.
Voinko antaa suukon?
Pienen, hillityn suukon.
Unohda suukot ja opettajat.
Lukion opettajasi ja minä emme ole -
mukana elämäsi tärkeimmissä asioissa.
Opettaja on…
mukava muisto.
Ei muuta.
En kiellä, että meillä on ego,
mutta poika, on aika lentää.
Lennät yksin.
Teet silti virheitä.
Kerron sen sinulle virheiden taiteen asiantuntijana.
Katsos, Pol,
on ihmisiä, jotka vain ovat ja,
ihmisiä, jotka elävät.
Kumpi on parempi?
Olla vain olemassa vai elää?
Minulla on poika, joka on aarre.
Taksikuskikin tietää sen. Vietit koko matkan sanoen niin.
No, se on totta.
Hei, olen oivaltanut, että olen hyvä isä.
En epäillyt sitä.
Mikä tuo on?
Alfonso Rubio.
Saatko sen?
Okei.
Auta minua.
Puku.
Siellä on viesti.
"Upea puku upealle herrasmiehelle. Vicky."
Katso.
Okei…
Voi Luoja.
Rikkaat ihmiset ovat outoja, Gloria.
Ja sinä olet hyvä ihminen.
Siinä, hengitä syvään.
Anna huurujen päästä kehoosi.
Älä ole kusipää,
lopulta juon, mitä on jäljellä, ja syön jäätä.
Eli velvollisuuteni herrasmiehenä on saada tämä viski pois näkyvistä.
Mitä, María Bolaño?
Etkö halua nussia?
En ole tarpeeksi mies sinulle.
Mutta se ei ole oma vikasi.
Talossani ei ole mitään, mikä ei voisi muuttua todeksi.
Etkö vieläkään luota minuun?
Nyt luotat.
Nyt saat minut kiihottumaan.
En kyllä aio suudella sinua.
Ei ole ensimmäinen torjunta elämässäni.
Kuuntele minua.
Luulen, että mitä enemmän haluaa juoda, sitä enemmän pitää nussia.
Pakoreitti.
María, seksi on lievä riippuvuus.
Suutele minua, vain kerran.
Katsotaan, miltä tuntuu.
Suutele minua ja anna mielikuvituksesi lentää.
Aivan.
Tai sitten, suljen silmäni,
ajattelen Clark Gablea,
ja suutelemme. -Toki.
Olen Clark Gable, ja sinä…
Dean Martin.
Axel!
Axel.
Tule alas. -Miten menee?
Olet kunnostanut maailman parhaan salin.
Mitä sanoit?
Mikä hätänä? -En malttanut odottaa huomiseen.
Tänään oli intensiivistä. Symposiumi meni upeasti,
mutta kun menin -
sisään ja näin tekemäsi työn… Taideteos.
Sen vuoksi…
ihastuin vielä syvemmin sinuun. Tiedän että, kiirehdit vuokseni.
No… -Ei, anna minun puhua hetki.
Tein sinut sairaaksi.
En tiedä mitä onni on, mutta sen -
on oltava sitä mitä tunnen nyt.
Ja jos…
en tiedä, jos haluat ja…
tunnet samoin, voisimme olla yhdessä.
Ilman tylsiä hehkutuksiani.
Eikö ole jo aika?
En halua itkeä.
Haluan, että itket.
KOLME VUOTTA MYÖHEMMIN
Mitä?
Se oli siinä! -Se oli siinä!
Niin siistiä. -Joo.
Tyypit! -Hei!
Kaunista.
Se oli siinä!
Onko Bolañoa näkynyt?
Ei. -Luulin hänen tulevan.
No. -Poikaystäväsi.
Oti…
Rouva Montoliu. -Professori Rubio.
Suoritin tutkinnon. -Yksi filosofiasta selvinneistä.
Mitä nyt aiot tehdä?
Hitto. Entä Bolaño?
Hän on vieläkin Kreikan saarilla Dinon kanssa.
Melkoinen loma. -Joo.
Mutta kuule, hän lähetti viestin sinulle.
Hän pyysi minua antamaan sinulle "pienen, hillityn suukon."
Katso häntä.
Mistä tuo puku tuli, isä?
Eikö olekin siisti? Se oli valmiina suuria tilaisuuksia varten.
Täydellinen. -Tule, rypytä se halauksella, poika.
Tein sen, isä.
En koskaan epäillyt, ettet pystyisi. Sinä olet perheen poikkeus.
Onnea, rakas.
Kiitos, Gloria.
Axel ei ole tullut?
Hän ei päässyt.
Hän oli kiireinen töissä koko päivän.
Aivan. Anteeksi kun sanon, mutta…
Alfonso, lopeta.
Anna minun puhua.
Tällainen tilaisuus vaatii vapaapäivän ottamista.
Siinä se, tuli sanottua.
Oti, onnittelut. -Kiitos, isä.
Oti, kultaseni. -Voi äiti.
Matemaatikko ja filosofi!
Aika hyvin, eikö?
Mitä se tarkoittaa?
"Eudaimonia." Ei hajuakaan.
Onko se latinaa?
Kreikkaa. -Vau!
Se tarkoittaa kirjaimellisesti "hyvä henki."
Se olisi kuin… onnellisuus.
Eikö sinun olisi aika tunnustaa olevasi onnellinen?
Tietysti. Eudai… hitto onnellisuus on saapunut!
Hyvin sanottu!
Hei…
Ensimmäinen oppituntisi oli hieno.
Jopa minä ymmärsin sen.
Anna minulle A, opettaja!
Annan sinulle A plussan.
Minusta tuntuu pahalta sanoa tämä.
Minun kanssani oppilaana sinulla on ollut helppoa,
mutta kun olet 25 pienen kusipään edessä…
Heistä tulee suloisia pieniä kusipäitä.
Tulkaa, kuva. -Kuva.
Kyllä, kyllä.
Odota minua kuvaan, kiitos.
Tulkaa nyt.
Oti, vähän tuohon suuntaan, okei.
Kuinka söpöä! -Sinäkin pääset mukaan.
Hei, Cati.
Kyllä, soitin sinulle.
Olen rutto, mutta kuten viime viikolla -
sanoit, että käyt läpi avoimia työpaikkoja…
Eikö mitään?
Aivan.
Se vain, että olen odottanut opettajan paikkaa vuoden.
Aivan. Kärsivällisyyttä.
Toivon, etten maalaa koko ikääni.
Kerro jos haluat apua asuntosi maalaamisessa.
Okei.
Hienoa. Ensi viikolla ärsyttävä Pol Rubio soittaa taas.
Hienoa. Kiitos.
Moi.
Mahdotonta
Älä kerro minulle
Lopulta ikävöit minua
Kaikki se haaveilu
Mereen eksymisestä
Ja vuodet ovat vieneet parhaimpasi
En ole nähnyt sinua pitkään aikaan
Luulen, että olet hieman erilainen
Makeamman näköinen
Ja enemmän happamia sanoja
Muistan sinut läpimärkänä
Sinisessä räntäsateessa sinä aamuna
Tammikuussa '84
Ja kenkäsi täynnä mutaa
Ja minä huusin
Haluan palan Cosmos purkkaa
Vie minut Venukseen
Sydämessäsi täynnä
Pieniä tarinoita
Haluan palan Cosmos purkkaa
Jotta opimme lentämään
Sinne uniesi merelle
Näkymättömiä unia
On niin vaikea muistaa
En uskalla hengittää
Jos tulet takaisin, rakastan sinua enemmän
On niin vaikea muistaa
En uskalla hengittää
Jos tulet takaisin, ota meresi mukaan