A PRAVDA VÁS OSVOBODÍ - JAN 8,32
Čerstvé zprávy z Kalifornie.
Požáry se šíří okolím Los Angeles.
- Prezident vyhlásil… - Pohotovostní linka.
- Po celém státě hoří. - Co hoří?
Ve vzduchu visí odporný chemický zápach.
On střílí!
Tak vypadneš už odsud?
Pohotovostní linka…
Stromy hoří.
Dostanete se nějak z domu?
Někdo mi ukradl auto. Vzadu byla moje tříměsíční dcera.
Musím odsud dostat svoje děti.
Zatracený požáry.
Mizernej vzduch.
Pomoc!
- Pohotovost. Operátor 625. - Pomoc!
- Vaše adresa, prosím? - Pomoc!
- Mluvím s panem Dru Nashem? - Jo.
Je vaše adresa Briarwood 1304?
Ne.
- Kde tedy jste? - Je tu tma. Nemůžu dýchat.
- Musím vědět, kde jste. - Ani náhodou.
- Ukazuje mi to, že jste v Pacoimě. - Sakra.
- Co jste si vzal, Dru? - Cože?
Vzal jste nějaké drogy?
- Jo. - To byste neměl. Co jste si vzal?
- Piko. - Do žíly, nebo do nosu?
- Zhluboka se nadechněte a odpovězte. - Nemůžu dýchat. Bojím se.
Chápu, ale můžete si za to sám.
- Dru? - Ano. Pošlete mi sanitku, do prdele.
Dejte mi adresu. Pošlu k vám sanitku a policii.
To teda ne!
NEZNÁMÝ VOLAJÍCÍ
- Do prdele! - Dru?
Tady Joe.
Joe, máte čas na pár otázek ohledně zítřka?
- Kdo je to? - Mám jen pár otázek.
- Ptám se, kdo volá. - Katherine Harborová.
Jste novinářka?
To jsem snad už řekla. Píšu pro Los Angeles Times.
Volám nevhod? Zavolám vám jindy.
Neměla byste se před rozhovorem pořádně představit?
- Chci znát vaši verzi. - Odkud máte moje číslo?
- Píšu o vašem případu… - Odkud máte moje číslo?
Jak jsem řekl, bez komentáře.
- Máte moje číslo… - Baylore, opakuju, žádné hovory.
To snad mám do prdele dělat.
Promiňte, už jsem zpátky. Co…
- Pohotovostní linka. - Můj pes…
- Vaše adresa, prosím? - To jsou hasiči?
Ne, pohotovostní linka. Mohu vás přepojit. Počkejte.
- Na svahu vidím plameny. - Chápu.
Počkejte. Přepojím vás na hasiče.
Potřebuji vaši adresu.
Pohotovostní linka. Operátor číslo 625. Vaše adresa, prosím?
Matthew Fontenot. Znám se s guvernérem.
Jsem tu služebně. Oloupili mě.
Musím vědět, kdo jste. Vaše příjmení, Matthewe?
- Fontenot. Matthew Fontenot. - Jak se to píše?
F-O-N-T-E-N-O-T.
- Kde jste? - Jsem v autě. Přijeďte rychle!
- Jste v centru Los Angeles? - Asi ano. Jsem tu služebně.
- Rozumím. Kde jste? - Copak to nevidíš na počítači?
- Bohužel ne přesně. - Potřebuju policii, do prdele!
Potřebuju vaši adresu. Vystupte a podívejte se kolem.
Povídám ti, že mě oloupili! Z auta nevylezu!
- Co se stalo? - Co…
Ženská na mě vytáhla nůž a vzala mi peněženku a počítač.
Měl jsem tam všechno.
- Stalo se to právě teď? - Ano.
- Na ulici? - Ne.
- V autě. Vždyť ti to říkám. - Jak se dostala k vám do auta?
Záleží na tom?
Prosím?
Prostě si naskočila.
- Naskočila. - Táhni!
Vrať mi ten počítač!
- Vidíte budovu Wells Fargo? - Právě volám na policii.
- Pane? - Jo, jsem hned u ní.
Jste na Bunker Hill.
- Vaše poznávací značka? - Nevím. Je z půjčovny.
- Máte tam dveře? - Tohle je na palici.
To auto? Jo, má dveře.
Tak je otevřete, vystupte a řekněte mi poznávací značku.
Říkám ti, že z auta nevylezu.
Měla by být na technickém průkazu. Je v přihrádce.
Povíš mi, jak dlouho to bude trvat?
Nemáš mě náhodou chránit?
Panebože, kde na techničáku?
Tak jo, mám to.
2DTN35S.
- Značka auta? - Modrý BMW řady 7.
Jak vypadá?
Byla mladá, vysoká, tmavá, růžový vlasy, vysoký podpatky.
- Rasa? - Mexičanka. Hispánka.
Vzpomínáte si ještě na něco?
Byla kyprá. Však víš…
Počkejte, přepojím vás.
Adresu. To je výborné, děkuji.
Policie Los Angeles. Seržant Miller.
Tady strážník Baylor. Mám tu loupež na Bunker Hill.
- Podezřelá je ozbrojená… - Baylor!
- Nekecej! Tady Bill. - Seržo?
Každý týden nás přesunujou.
- Cože? - Jo.
Co děláš na dispečinku?
Rovné příležitosti. Každý seržant má dvakrát za měsíc službu u telefonu.
To dobře využívají zdroje.
Jo, politický géniové nám chtěj radit, jak dělat naši práci.
Stojí to za hovno.
Myslíš? Mně to přijde skvělý.
Zítra budeš zase hlídkovat na ulici.
Už aby to bylo.
Tak si pohneme. Co máš?
Nějakého Matthewa Fontenota oloupila na Bunker Hill prostitutka.
- Hispánka s růžovýma vlasama. - Prima.
Poznávací značka je C2DTN35S.
Dobře, někoho tam pošleme.
Klidně ho nechte trochu vydusit.
Fajn.
Slyšel jsem o tom zátahu v přístavu minulej týden.
Jo, bylo to hustý. Takovejch třináct kilo.
- Ákáčkova skrýš? - Jo, máme ho.
- Byli tam z protidrogového? - Jasně.
Chayney a Hunt. Měli s sebou zásahovku.
Prima.
S Rickem všechno dobrý?
Jo.
Proč by nemělo?
Jen tak.
- Jo, je v pohodě. - Aha.
Pošlu tam chlapy. Tak zatím.
- Zatím. - Čau.
Pohotovostní linka. Operátor číslo 125. Vaše adresa, prosím?
- Jak vypadal? - Haló?
- Jsem zpátky. - No konečně!
Hele, mám manželku.
Je dost vznětlivá a hodně silná.
Nic neví. Jsem tu služebně.
- Policie už k vám jede. - A…
Počkejte, dokud nedorazí policie.
Ne, nůž na bifteky přilepený k násadě na koště není…
Ano, za pět minut.
Jste tam ještě?
Kde jste teď?
A vaše adresa, prosím?
Vidíte jméno ulice?
Dobře. Je tam příčná ulice?
Příčná.
Viděl jste to auto?
Jakou mělo barvu?
Viděl jste, kam to auto jelo?
Po Slausonově. Dobře.
Počkejte, prosím.
Pohotovostní linka. Operátor 136. Co se děje?
Lehněte si a počkejte, dokud nedorazí pomoc.
- Můžu si odskočit? - Jo.
Tady Jess. Nechte mi zprávu.
Vím, že nemám…
Jestli je Paige vzhůru, můžu jí dát dobrou noc?
Hodně to pro mě znamená.
Tak jo.
Zvoní to, ty vole.
Pohotovostní linka. Operátor číslo 625. Vaše adresa, prosím?
Pohotovostní linka. Vaše adresa?
Haló? To je Emily?
- Ahoj, zlato. - Pardon, tady tísňová linka.
- Ano. - Potřebujete pomoc?
- Ano. - Dobře, Emily.
Jste v Regis Street 5800, byt číslo šest?
- Neboj se. - Pila jste?
- Nepila. - Proč nám voláte?
- Chci s tebou mluvit. - Teď zavěsím.
Jen jsem si vyjela na projížďku.
- No tak… - Kdo je to?
- Ano, rozumím. - Je tam někdo s vámi?
- To by stačilo. - Emily?
Ví ten člověk, že nám voláte?
- Ne. - S kým podle něj mluvíte?
Ano, drahoušku.
- S vaším dítětem? - Ano.
Emily, odpovídejte mi ano nebo ne.
Znáte osobu, s níž jste?
Ano.
Má zbraň?
Emily, má ten člověk zbraň?
Nevím.
Unesl vás?
Ano.
Dobře.
Emily, zachovejte klid. Musíme zjistit, kde jste.
Vidím, že jste za hranicemi města.
Zůstaňte klidná. Dělejte, jako že mluvíte se svým dítětem.
Mluvte se mnou jako s dítětem.
Máma se už brzy vrátí domů.
Dobře. Jste na dálnici?
- Ano. - Na I-10?
- Ano. - Za západě?
No tak!
- Někde u pláže? - Ne.
Vidíte oheň?
Ano.
Když se podíváte z okna, je nalevo, nebo napravo?
- Ano. - Nalevo?
- Ano. - Takže jedete na východ.
- Ano. - Dobře.
Dej mi ten telefon.
Nepokládejte to. Řekněte, že dítě je rozrušené.
- Je rozrušená. - Teď musíte chvíli počkat.
Ne.
Musíte. Nepokládejte telefon. Dělejte, že utěšujete dítě.
No tak, Emily.
Neboj, brzo se vrátím.
Dobře. Hned se vrátím.
Zvedni to, do prdele!
Dálniční hlídka.
Tady Joe Baylor z telefonní centrály.
Mám tu unesenou ženu.
Jede na východ po I-10, někde východně od centra.
- Máte tam nějaké vozy? - Podívám se.
FÁZE II - MOBIL
Našla jste někoho? Haló?
- Někdo tam je. - Ať jedou na východ.
Máte SPZ?
Ne, ale ta žena mi řekne, až bude hlídka projíždět kolem.
Dobře, zlatíčko.
Emily, jsem zpátky.
Hledá vás hlídka. Až projedou, řekněte mi.
- Řeknu jim, ať vás zastaví. - Dobře.
- Budeme čekat, Emily. Dobře? - Ano.
Brzo u vás budou.
Ano, zlatíčko.
Sakra.
Co je?
- Emily. - Co je?
Emily, dělejte, že utěšujete dítě.
Máma se už brzy vrátí domů.
Povězte jí, ať jde spát.
Je čas jít spát, miláčku.
Bojím se.
- Běž spát, zlatíčko. - To je ono. Dobře.
Jen tak dál. Jsme na cestě.
Nech si rozsvíceno.
To by stačilo.
Dej to sem. Promluvím s ní.
Řekněte, že chce mluvit jen s vámi.
- Chce mluvit jen s vámi. - Dej mi to.
Chce mluvit jen se mnou.
Nechce mluvit s tebou. Promiň.
Potřebuju barvu auta. Řekněte, která to je.
Červená, modrá, černá, bílá…
- Dobře. - Bílá?
- Ano. - Osobní auto?
- Ne. - Pick-up?
- Dodávka. - Cože?
Jenom ano nebo ne, Emily.
- Cože? - Promiň, musím zavěsit.
- Emily, nezavěšujte. - Musím.
Dejte telefon na podlahu, do kapsy…
S kým to mluvíš?
Aby ho neviděl. Nechte ho zapnutý.
Jestli to nejde, zavolejte.
- Jsem Joe. Budu čekat. - Musím zavěsit.
Slyšíte mě? Budu čekat. Jmenuju se…
Sakra!
Tady Joe. Ztratil jsem ji. Vyjela z města.
Máte podporu ze vzduchu?
Ne. Nelétají kvůli požárům.
Prudký vítr, kouř, špatná viditelnost.
Ať mi zavolají přes vnitřní linku.
- Co se snažíte… - Ať mi zavolá!
- Zatraceně. - Vydržte.
Tady Joe Baylor, telefonní centrála.
Tady strážník Rodriguez. Měl jsem vám zavolat.
- Kde se nacházíte? - Jedeme po I-10 směrem na Fontanu.
- Jakou rychlostí? - Asi 140.
- Co hledáme? - Bílou dodávku.
- Cože? - Bílou dodávku.
- Hledají bílou dodávku. - Aha.
- Před námi je nějaká dodávka. - Barva?
Ještě nevím. Všude je kouř.
- Dojeďte je. - Neříkej mi, co mám dělat!
- To musí být on. - To je kouře.
Odbočuje z dálnice. Viděl nás.
- Dojeďte ho. - Nemůžu. Sjíždí z dálnice.
- Dojeďte ho. - Nemůžu.
Tak jeďte za ním!
- Tady je. - Dobře.
- Zastavuje. - Je auto bílé?
Přes ten prach nevidím.
- Je ozbrojený? - Nevím. Možná.
Rozumím.
Tak jdeme na to.
- Dálniční hlídka! Ruce vzhůru! - Nic jsem neudělal.
Ruce na volant!
Co jsem udělal?
Vystupte. Ven z auta!
Stát. Ukažte ruce. Ruce!
Zvedl jsem je!
- Máte v autě zbraně? - Ne…
Co vezete?
Co se děje, strážníku?
- Pozor na něj. - Dobrý.
Žádná žena tu není.
Víte to jistě?
Ano.
Je to bílé auto?
Bílé nebo stříbrné. Není to jasné. Všude tu hoří.
- Dálniční hlídka. - Tady Joe. Zastavili jiné auto.
Upozorním všechny jednotky. Co hledáme?
- Bílou dodávku. - To nestačí.
- Mám tu šest hlídek. - Já vím. Značku.
Mám jen řidičák a adresu. Budu dál hledat.
Zjistěte SPZ, já informuju hlídku.
Dobře, budu hledat. Co zavřít dálnici?
Moment.
Velitel hlídky zamítá. Nemáme dost…
Najděte to auto a zablokujte dálnici, do prdele!
No tak!
- Nevíme, kam jedou. - Klid, Baylore!
Naši lidé vyřizují mnoho incidentů v souvislosti s požáry.
Zasranej požár.
Zjistěte SPZ a já informuji…
Není to moje vina.
KONTAKTNÍ ČÍSLO
Mami?
- Mami? - Tady strážník Joe Baylor.
Je máma nebo táta doma?
- Ne. - Jak se jmenuješ?
- Abby. - Kolik ti je?
- Šest let a devět měsíců. - Šest a devět měsíců.
- Je tu taky můj bratr. - Dáš mi ho?
Je malej.
Abby, jak se jmenuje máma?
Emily?
- Nejsou tady. - Kdo tam není?
- Máma a táta. - Kde jsou?
Nechali mě tady.
Má tvůj táta bílou dodávku?
Má velké bílé auto?
Ano.
Jak se jmenuje?
Jak máma říká tátovi?
Henry. Já mu říkám táta.
Říká, že mu můžu kdykoli zavolat.
Abby?
- Abby… - Zavolám tátovi.
Jaké číslo voláš?
213-100-72…
Sedmdesát dva a dál? Abby, zopakuj to, prosím.
213-100-7200.
Dobře.
Henry Fisher. Výborně.
Táta mi pomohl zapamatovat si to.
PŘESTUPEK - TRESTNÝ ČIN
Dobře. Jsi moc chytrá. Víš to?
ŘÍZENÍ POD VLIVEM
Poznávací značka.
Bydlí táta s vámi, Abby?
Půjdu tam.
- Chci mámu. - Abby.
Já chci mámu.
Abby, neplač.
Abby?
Všechno bude v pořádku. Rozumíš?
Ten nůž vyděsil Olivera.
Cože?
Táta křičel na mámu. Byla vyděšená.
- Oliver je tvůj bratříček? - Ano.
A táta měl nůž?
Já chci mámu.
Já vím. Mluvil jsem s ní. Bude v pořádku.
- Slibujete? - Slibuju.
Slibuju ti to.
Abby, jsme policie.
- Víš, co dělá policie? - Ano.
Chráníme lidi.
Ne.
Chráníme lidi, kteří to potřebují.
Ubližujete lidem. Odvedli jste tátu.
Kde je máma?
Najdu ji.
Přivedu ji zpátky k tobě a bráškovi.
To bys chtěla?
- Já chci mámu. - Já vím.
Taky se bojím samoty.
Víš, co dělám, když jsem sám? Zapnu si televizi.
Nezkusíš to?
Je rozbitá.
Nesedneš si k bratříčkovi?
- Spí. - To nic. Jen jdi k němu.
Táta říkal, ať ho nebudím.
Nevzbudíš ho, když budeš potichu.
Zatím k vám někoho pošlu,
aby se o vás postarali.
Už s vámi nechci mluvit. Chci mámu.
Někdo k vám brzo přijede. Kdyby něco, zavolej na 911.
Pamatuješ si to?
911.
Vytočíš to číslo, jako bys volala tátovi.
- 911. - To je ono.
Jmenuju se Joe. Pamatuješ si to?
911. Joe.
Dobře. Výborně, Abby.
Tak dobře. Nashle.
Co se děje?
Starej se o svý.
Volala někomu Emily Lightonová?
Co je, Baylore? Co potřebuješ?
Volala někomu Emily Lightonová?
- Co tobě, Manny? - Ne.
- Dálniční hlídka. - Tady Joe.
Značka je C2FTD12K.
C2FTD12K. Předám to dál.
Unesl ji její bývalý. Henry Fisher.
- Rozumím. - Podezřelý má nůž.
- Předám to dál. - Už se dopustil napadení.
Předám SPZ.
Můžete poslat někoho k ní domů?
- Musím předat tu SPZ. - Ale co budete dělat?
- Počkáme, až najdou to auto. - Potřebujete plán.
- Joe. - Je tam holčička…
Čím dřív dostanou tu SPZ, tím rychleji je najdeme.
Ne, poslouchejte.
- Musíte… - Díky za tu SPZ.
Kdybyste mohli poslat hlídku
- k ní domů. - Tak hele.
Mám tady tři prdele hovorů.
Počkej, až ti zavolá. Dělej svou práci, já budu dělat svou.
Dobře?
Jo.
Fajn.
Mimochodem…
16-Adam-71.
Kontrola na adresu Regis Street 5800, byt číslo 6.
Dvě děti samy doma. Je to naléhavé.
16-Adam-71, rozumím.
Volá nám mnoho lidí kvůli požárům.
Bude to chvíli trvat.
Šestnáct…
Sakra.
Jess?
Joe, chci vám dát možnost vyjádřit se. Zítra to jde do tisku.
- Kdo volá? - Mám jen pár otázek.
Kdo je to?
Katherine Harborová, L. A. Times.
- Přestaňte mi volat. - Poslouchejte.
Manny!
Je tady zima?
Mně se nezdá.
- Manny? - Co?
Byl jsem debil.
- Ne jen dnes, obecně. - To jo.
Měli bysme zajít na pivo.
Proč ne.
Mám technickou otázku.
Jasně.
Když se odhlásím a přihlásím se na jiném počítači,
budu mít pořád stejné hovory?
Jo, jde to za tebou, ne za počítačem.
Systém s tebou jde všude.
Kam jdeš? Za čtvrt hodiny končíme.
A co to pivo?
Policie Los Angeles, seržant Miller.
Tady Joe.
Ty bláho, jsi ty vůbec někdy doma?
Neruším?
Ale ne. Je tu větší nuda než na hajzlu.
Když máš zácpu, tak ne.
To je fakt.
Máš chvilku?
Jasně, tady je klid. Co se děje?
Potřebuju pomoc.
Jasně, o co jde?
Můžeš poslat hlídku do bytu číslo 6 na Regis Street 5800?
- Je to naléhavé. - Máš to mít. Proč?
Trestaný chlap unesl svou bývalou
a nechal v domě dvě děti.
Potřebuju tam poslat hlídku.
Jak víš, že tam jsou?
Mluvil jsem s holčičkou, Abby.
A rodiče jsou doma?
Ne. Jede s ní někam na východ.
- Mluvil jsi s dálniční hlídkou? - Jo, pátrají po vozidle.
Hele, nežijou spolu,
ale oba bydlí v našem okrsku.
Potřebuju, abys poslal hlídku na matčinu adresu.
A další hlídku k němu domů.
Je tam někdo?
Myslím, že žije sám, ale mohla by tam být stopa, kam jedou.
- Já ti nevím. - Je to naléhavé.
Pošli hlídku k té matce a k němu.
Klidně mu vyrazte dveře.
- Cože? - Vyrazte mu dveře.
Cože?
Mluvil jsem s vyděšenou holkou
a slíbil jí, že se máma vrátí.
Předpokládám, že nemáš příkaz k prohlídce.
Pošlu někoho k té matce, ať se podívá na to dítě.
Ne, pošli hlídku k němu domů
a taky k ní domů.
- Joe, to je moc… - Ne, Bille!
Je tam vyděšená holka, které unesli matku.
To stačí! O co ti jde?
Už tak máš potíže.
Pošlu hlídku k té matce,
ale žádné dveře vyrážet nebudou.
To není tvoje práce.
- To vím. - Zdá se, že ne.
Má to něco společného se zítřkem?
Cože? Ne, jen se snažím…
- Chceš mluvit s novým psychologem? - Jen se snažím pomoct.
- Potřebuješ to? - Ne.
Vím, že s tím posledním sis nerozuměl.
Ne, to je v pohodě.
- Cože? - Ne, v pohodě.
Tak jo. Kdy končíš?
Nevím. Za deset minut.
Dobře. Zítra jdeš k soudu.
Potom budeš zpátky na ulici a už nebudeš brát telefony.
- To přece chceš, ne? - Jo.
- Nebo ne, Joe? - Ano.
Tak dobře.
- Pozdravuj Jess. - Není tady.
Až budeš doma.
- Tak zatím. - Jo.
Tady Emily Lightonová. Nemůžu teď k telefonu…
Nech toho.
Nechte mi vzkaz, zavolejte, nebo pošlete zprávu.
- Dálniční… - Tady Joe. Našli tu dodávku?
Ještě ne.
Proč voláte? Máte něco nového?
Ne.
Jess?
Haló? Jsi…
Vzbudil jsem tě?
Musíš s tím přestat, Joe.
- Jsi vzhůru pozdě. - No tak.
Už půl roku spolu nežijeme. Nebudu v tomhle pokračovat.
Chci dát dobrou noc Paige.
Už spí, Joe.
Myslel jsem na ni.
Jsou dvě ráno.
Poslouchej, Joe.
Tohle nemůžeš.
Mate ji to. Copak to nechápeš?
- Dohodli jsme se… - Chci mluvit s dcerou.
Paige potřebuje řád.
- Chápeš to, Joe? - Prosím tě, Jess.
- Věčně si děláš… - Proboha!
co se ti zachce.
Kašleš na to, co je nejlepší pro druhé.
No tak jo.
Panebože. Víš co? Tohle nejde.
Ne, Jess. Počkej.
Jak vyšel ten pracovní pohovor?
S tím uměním.
To je příští týden.
Hele, ztrácím pojem o čase.
Nemůžu v tom Airbnb spát.
Pořád se dívám na televizi.
Jo.
Joe…
- Hele, půjdu zase spát. - Počkej.
- Snaž se… - Počkej.
Máš… Mluvila jsi s Vikki o Rickovi?
Prosím tě, Joe.
Říkals, že mi tohle nebudeš dělat.
Panebože.
Jo, Vikki říkala, že tam byli federálové
a nabízeli mu…
Možná imunitu. Já nevím. Joe, prosím tě.
Byli u nás doma?
Přestaň. Tohle nechci, Joe.
Proč jsi mi teda volala?
- Byli u nás doma? - Ne, u nás nikdo nebyl.
Rozumíš?
Přijdeš zítra?
To není dobrý nápad.
Vypadalo by fakt dobře, kdybych tam měl manželku.
Jasně.
- Už budu končit, Joe. - Co jsem řekl?
- Teď zavěsím. - Proč musíš být…
- Hodně štěstí zítra. - Jess.
- Ano? - Barrakuda, hned!
- Jdeme. - Vyhazovač nás právě napadl.
- Pošlete sem policii! - Kde jste?
V Barrakudě, do prdele! Vždyť to říkám!
- Potřebuju adresu. - Hele, nech ho!
Jste v údolí?
Nech ho!
- Hele, já si poradím. - Ne.
- Musí přijet policie… - Polib si!
Mám si políbit?
- Jo? - Jo, polib si!
- Ty si polib! - Jdi k čertu!
Henry.
Kdo je to?
Strážník Joe Baylor. Promiňte, že volám tak pozdě.
Víte, že vaše dcera a syn jsou doma sami?
S manželkou jsme se rozešli. Nežijeme spolu.
Víte, kde je vaše žena?
Ne.
Kdy jste ji naposledy viděl?
Nevím.
Neměl byste se podívat na své děti?
To teď nemůžu.
Máte nějakou práci?
Jo.
Já vím, že Emily je s vámi.
Na tohle nemám čas.
Kam jedete?
- Cože? - Kam jedete?
O čem to mluvíte?
Vím, že jste byl ve vězení.
Vím, že jste seděl.
- Cože? - Chceš tam zase?
Chceš tam zpátky?
- Tady Henry. - Do prdele!
- Co je, parťáku? - V pohodě?
- Jo. Děje se něco? - Kde jsi?
Na stanici. Právě končím.
Prima. Udělej pro mě něco.
Jasně. Co?
- Máš tam auto? - Na stanici?
Zajeď do Foothillu. Pak ti to vysvětlím.
- Jo. - Ricku?
Ty nejsi na stanici, co?
Ale jsem.
Zníš nějak divně.
Pil jsi?
Nejsem divnej.
- Ale nepil jsi, viď? - Ne.
Joe…
Ty nepiješ, Ricku.
- Ty nepiješ. - Já vím.
Kolikrát to chceš opakovat?
- Zítra jsi můj svědek. - Já vím.
Nesmíš tam přijít po opici.
Jasně že ne.
- Jen… - Co?
Mám z toho bobky.
Nevyjde nám to. Dnes u mě byli federálové.
Chápeš?
Bojím se, že něco zvořu.
- Hele… - Joe, bojím se…
Nic nezvořeš.
- Po zítřku bude všechno jako dřív. - Joe?
Unavuje mě to. Je to už osm měsíců.
Já vím. Mě taky.
- Já vím. - Jo.
Kolik jsi toho vypil?
Jedno nebo dvě, promiň.
Takže můžeš řídit. Zajeď…
na North Tujunga 1605 ve Foothillu.
Bydlí tam nějaký Henry Fisher.
Baylore.
- Máš to? - Jo.
Řiď opatrně. A pospěš si.
Tady taky nesmím mluvit?
Ne, tady to jde.
Ale měl by ses trochu ovládat.
Co je?
Volá ti nějaká malá holka.
- Abby? - Nepředstavila se.
- Mám ji spojit? - Jo, spoj ji.
Chceš to ještě zkusit?
- Promiň. - Tak jo.
- Abby? - Nemám nikomu otevírat.
To nic. Jsou to mí přátelé.
- Policie. Jim můžeš otevřít. - Máma mi to zakázala.
Neboj, zůstanou s tebou, dokud se máma nevrátí.
- Ahoj, jmenuju se Tim. A to je Nadia. - Ahoj.
Jsme od policie.
- To je pro mě? - Ano.
Tady strážník Tim Geraci.
Tady Joe Baylor, telefonní centrála.
Kontrolujeme dvě děti?
Ano, Abby a jejího bratříčka.
Držím otevřenou linku. Možná zavolá jejich máma.
- Asi zjistíte… - Ublížila sis, Abby?
To není moje.
Má krev na rukou a na tričku.
Co se děje?
Zkontrolujte Olivera.
Abby, kde máš bratříčka?
Spí.
Počkej tady s Nadiou.
Počkej tu se mnou.
Je tu binec.
- Je tu někdo? - Najdi Olivera.
- Víš, kde je? - Ne. Rozhlédněte se.
Teď jsem v kuchyni. Je to…
- Tady je ložnice. - Je tam?
Musí být tady.
- Time, jsi tam? - Počkej.
Na podlaze je krev.
Panebože. Potřebujeme sanitku, okamžitě!
Co se děje?
- Time, co se děje? - Panebože!
Nadio, pojď sem!
- Time? - Už jdu!
- Jsi tam? - Podívej se, jestli dýchá.
- Dobře. - Time, co se tam sakra děje?
- Co děláte? - Nepouštěj ji sem!
- Asi nedýchá. - Abby, nechoď sem!
- Táta říkal, ať ho nebudím. - Nadio, zavři dveře.
- Abby, jdi pryč. - Co je mu?
- Time? - Co je Oliverovi?
- Nadio, zůstaň u něj. - Jo.
Abby, pojď…
Time!
Joe, máme padla. Přišla denní směna.
Asi se ještě zdržím.
Joe, všechno v pořádku?
Jo.
Tak zítra zlom vaz.
Nevolej mi.
Vím, co jsi udělal tomu dítěti.
Nevolej mi.
Abby viděla, cos udělal Oliverovi. Teď ji taky zabiješ?
Říkal jsem, ať tam nechodí.
- Neměla tam chodit. - Je jí šest!
Cos myslel, že udělá?
Je celá od jeho krve.
Henry, teď to musí přestat.
Zastavíš a řekneš mi, kde jste. Pošlu tam pomoc.
- To nemůžu. - Musíš.
A když to udělám…
Ano?
- Co se stane? - Tobě? Půjdeš zpátky do vězení.
To se nesmí stát.
To se nesmí stát?
Co chceš slyšet? Že jsi oběť?
Myslíš, že jsi oběť? Nejsi oběť. Emily je oběť.
Oliver je oběť. Abby je oběť. Ty nejsi oběť. Ty jsi…
Měli by tě popravit!
Tady Henry, nechte vzkaz.
Tady Henry, nechte…
- Ricku. - Jsem na té adrese.
Byty do dvora. Zdá se, že nikdo není doma. Nesvítí se tam.
Vyraz dveře.
- Cože? - Věř mi.
Neštvi mě. Řekni mi, co tady dělám.
Chlap, co tam bydlí, zabil svoje malé dítě.
Unesl svou bývalou ženu. Musíme zjistit, kam jedou.
Odkud to víš?
Z tísňového volání.
No jasně. Ty přitahuješ maléry.
Je tu někdo? Policie.
Tady policie.
- Co se děje? Ricku? - Sakra!
Co se děje, Ricku?
Je tady obrovskej čokl na řetěze.
Do prdele.
Jsi uvnitř?
- Jsi tam? - Jo.
- Tak jo. - Bylo otevřeno.
- Asi spěchal. - Rozhlédni se tam.
Moc toho není.
Je to tu skoro prázdné. Matrace a pár nerozbalených hraček.
A ještě něco.
Na podlaze hromada dopisů a adresář.
Spousta účtů. Voda, pokuta za parkování, další pokuta…
- Pět pokut za parkování. - Co ještě?
To nejde, Joe. Je toho tady moc.
Ricku, prosím tě.
To je na hodiny. Víš, kolik je tady papírů?
- To bude dřív mrtvá. - Co to kecáš?
Nic. Čas je proti nám.
Jo, tak se dej do toho. Jasný?
Jo.
Emily?
Emily, slyšíte mě?
- Abby. - Dobře.
Dej mi ten telefon.
- Emily… - Dej mi ho.
Máte zapnutý pás?
Ne.
- A Henry? - No tak!
- Ne. - Zapněte si pás.
Dej mi ten telefon. Musím s ní mluvit.
Je zapnutý?
Ano.
Dobře.
Teď zatáhněte ruční brzdu.
Teď.
Ne!
- Emily? - Tady Emily Lightonová.
Nemohu teď k telefonu…
- Emily? - Spadl jsem z kola a rozbil si koleno.
- Spadl jsem… - Teď nemůžu. Zavolejte později.
- Emily? - Spadl jsem z kola.
Promiňte, teď nemám čas.
Cože? Děláte si srandu?
Když voláte, vezme to stejný operátor.
- Zavolejte prosím později. - Prosím? Prostě pošlete sanitku.
- Kvůli kolenu? - Jo.
Zavolej si Uber a nejezdi na kole opilej, vole.
Emily?
Udělala jsem, co jste říkal, ale nevyšlo to.
- Nemůžu ven. - Já vím. Jedete teď…
Jedete na San Bernardino.
- Víte, kde jste? - Nic nevidím.
Nechci být zavřená.
Kam jedete? Dostanu vás ven.
Nechci být zavřená.
- Emily. - Já umřu.
Nikdo neumře.
- Počkejte, prosím. Dobře? - Prosím, pomozte mi.
Emily, jestli vám mám pomoct…
- Nezavěšujte. Hned se vrátím. - Prosím.
- Policie Los Angeles, seržant Miller. - Joe.
- Cože? Ty jsi ještě v práci? - Sakra. Bille?
- Chtěl jsem dálniční hlídku. - Co jsem ti říkal?
- Teď nemůžu. - Co blbneš, Joe?
- Dálniční hlídka. - Tady Joe.
Mám na lince Emily. Je vzadu v té dodávce.
Jedou někde mezi silnicí 10 a 210
na San Bernardino.
- Potřebuju přesnější polohu. - Sakra!
Do prdele! Změnili telefonní stožár.
- Mám ji na lince. - Potřebuju přesnější polohu.
Zjistím ji. Jen tam někoho pošlete.
- Jak to zjistíte? - Dostanu ji z auta.
- Emily? - Prosím, nezavěšujte.
- Emily, jsem zpátky. - Nechci umřít. Prosím, nezavěšujte.
Ne, slibuju.
Jen se chci vrátit domů k dětem.
- Neměly by být samy. - Poslouchejte mě.
Zavřel mě vzadu. Nic nevidím.
- Emily, poslouchejte mě. - Nevím, proč to dělá.
Poslouchejte mě, Emily. Jsem s vámi.
- Zavře mě. - Nejste sama.
Rozumíte?
Nechci umřít.
Dobře…
Co dělá Henry? Proč má Henry dodávku?
- Já umřu. - Neumřete. Emily.
- Umřu. - Emily, zhluboka se nadechněte.
Vrátíte se k Abby, ale musíte mi pomoct.
Najděte něco, čím se můžete bránit.
- Je tam něco? - Nic nevidím.
Zkuste to po hmatu. Posviťte si mobilem.
Je tady těžká krabice.
- Cihly. - Dobře.
Můžete si jednu vzít?
Mám ji.
Dobře.
Poslouchejte, Emily.
Až zastaví a otevře dveře,
uhodíte ho co nejvíc do hlavy.
- To nedokážu. - Rozumíte?
- Dokážete to. - Nedokážu.
- Emily? - Ale ne.
- Emily, dokážete to. - Ne.
Pak mu vezmete nůž a povíte mi, kde jste.
Pošlu vám pomoc.
Já nemůžu.
Ale ano, Emily.
- Nevím, proč to dělá. - Emily, dýchejte.
No tak.
- No tak. - Umřu.
Klid.
No tak, Emily.
- Emily. - Já umřu.
Neumřete. Emily, dýchejte se mnou.
Dýchejte, Emily.
Emily, jaké jídlo máte nejradši?
Třešňovou tříšť.
Nevím, jestli je to jídlo.
Co ráda děláte s dětmi?
Co pěkného…
Dýchejte se mnou.
- Ráda… - Co ráda děláte ve volném čase?
Jsem ráda s Abby a Oliverem, ale Henry…
Henry…
Co děláte s dětmi, Emily? Co pěkného děláte?
No tak.
Máme rádi akvárium.
Kde?
V San Pedru.
Byl jste tam?
Ne, vždycky jsem tam chtěl vzít dceru,
ale nikdy to nevyšlo.
Povězte mi něco o tom akváriu. Je pěkné?
Abby se líbí želvy.
Na žraloky se ani nepodívá.
A co vy? Máte ráda žraloky?
Mám je ráda všechny.
Většinou jdu za Abby s Oliverem v kočárku,
dívám se a cítím.
Co cítíte?
Je tam takový klid.
Kde?
Pod vodou. Jako…
Klid, jako by vás někdo držel.
Nic vás neruší. Jen voda teče kolem vás.
Je tam takový klid,
jako velké, modré ticho.
Ano.
Zapomněla jsem vaše jméno.
Jmenuji se Joe.
Líbíte se mi, Joe.
Vy mně taky, Emily.
Chtěl byste jet s námi?
Moc rád.
Zastavuje.
- Bojím se. - Tak dobře.
- Klid, Emily. Prostě… - Bojím se!
- Dejte si telefon do kapsy. - Bojím se.
Až otevře dveře,
praštíte ho vší silou do hlavy.
- Zaslouží si to. - Panebože.
- Zaslouží si to. - Správně.
Teď odložte telefon.
- Dejte si ho do kapsy. - Byl tak rozzlobený.
- Já vím. - Byl tak rozzlobený.
Já vím. Emily, dejte si telefon do kapsy.
- Oliverovi nic není. - Položte telefon, až otevře…
Oliver už ani nepláče.
Cože?
Ti hadi.
Hadi? Jací hadi?
Měl takové bolesti.
V břiše.
Pořád plakal, protože měl hady v břiše.
Tak jsem je vyndala.
Prostě jsem je vyndala.
To… vy?
Už nepláče. Je mu mnohem líp.
Je mu dobře, viďte, Joe?
Joe, povězte mi, že je mu dobře.
- Řekněte mi to, Joe. - Hej!
Zavře mě.
Nech mě! Přestaň!
Hej!
Dost!
Haló?
Jsi tam, Joe?
Asi mám něco s mobilem. Počkej.
- Slyšíš mě? - Jo.
Asi jsem něco našel.
Soudili se o děti.
Henry má dopisy od právníka. Asi mu zakázali návštěvy.
Jde o ten jeho trest za napadení.
Není divu.
Joe?
Jo?
Promiň, jdu k věci.
Ze San Bernardina tam jsou jen nezaplacené účty z nemocnice.
Léčila se tam.
Joe?
Léčebna Patton State. Pomůže to?
Nechce, aby ji zavřeli.
Cože?
Nechce, aby ji zavřeli.
- Proboha. - Teď ti nerozumím.
Joe?
PSYCHIATRICKÁ LÉČEBNA PATTON STATE
- Henry? - Haló?
Joe, policie. Jste v Pattonu?
- V léčebně? - Jo.
Jo.
- Kde je Emily? - Bože.
Já nevím. Praštila mě.
Pošlu vám tam pomoc.
- Potřebujete sanitku? - Ne.
- Policii ne. - Henry, musím.
- Já musím. - Nic jsem neprovedl.
Ne.
Já vím.
Proč jste mi to neřekl?
Měl jste zavolat policii, abychom se o Emily postarali.
- Proč? - Chci jí pomoct.
- Chcete jí pomoct? - Je to moje práce.
Něco vám povím. Nikdo nepomáhá.
Máme doktory, právníky, sociálku.
Ale nikdo nepomůže, prostě nikdo.
Chcete říct, že mi policajt pomůže?
Snažím se pomoct.
Fakt? Jdi do prdele!
Zabila mého syna.
Zabila mého syna. Mého syna.
Můj syn je mrtvý.
Loni v listopadu…
Tenkrát…
Prostě došly.
Řekli jsme si, že to zkusíme bez prášků.
Panebože!
Nemohl jsem je zaplatit, protože…
Panebože.
Henry? Co děláte?
Panebože, Abby. Neměl jsem ji opouštět.
Ne, Henry. Je tam s ní policie.
Henry, snažte se uklidnit.
Je to jen malá holčička.
Říkal jsem jí, ať tam nechodí. Panebože. Musím za ní.
Ne, Henry. Poslouchejte mě.
Henry, je u ní policie. Je v bezpečí.
Je v pořádku.
Kde je Emily? Musíme ji najít.
- Henry? - Nevím, kde je.
Henry, myslíte, že by si mohla ublížit?
Já nevím. Jen poslouchejte.
Prostě poslouchejte.
Nemá tušení, co udělala.
Myslí si… Panebože.
Myslí si, že Oliverovi pomohla.
Neměl jsem to srdce, abych jí řekl…
Nebyla vždycky taková.
Je prostě nemocná.
A já jsem jí potřeboval pomoct.
Henry?
Tady Emily Lightonová. Nemůžu teď k telefonu…
Ne.
Joe?
Někdo volá. Chce mluvit s tebou.
Cože?
Někdo chce s tebou mluvit. Prý jste spolu už mluvili.
- Jmenuje se Emily… - Cože? Kde je?
Jo, hned! Okamžitě!
- Hned! - Co se stalo?
- Spojte ji! - Přepojím ji.
- Emily? - Jste to vy, Joe?
Ano, Emily. Jsem tady.
Kde jste?
Jdu za Oliverem a Abby.
Vezmu je do akvária.
Ne.
Ukážeme vám želvy.
Oliver želvy miluje.
Ne…
Olivera nenajdete.
Oliver tam není.
Emily, potřebuju…
- Už je mu líp. - Emily, rozhlédněte se.
Kde jste? Slyším auta.
Vidíte, co je kolem vás?
Vidím…
Co, Emily?
Auta.
Co je to?
- Mám krev na rukou a na košili. - Emily.
- Kde? Mám krev na rukou. - Emily…
- Vidím to. - Poslouchejte.
- Poslouchejte mě. - Mám na sobě krev.
- To nic. - Kde se tu vzala?
Není vaše. Rozhlédněte se.
Podívejte se a řekněte mi, kde jste. Co vidíte? Slyším auta.
Je to tak?
Jsou tam někde auta?
Tam hluboko dole.
Tam jsou auta?
Emily, jste na dálnici? Jste na mostě přes dálnici?
- Joe. - Emily.
Joe, je to Henryho krev?
Ne, Henry je v pořádku.
Když to není moje krev, tak čí tedy?
Ne, Emily…
- Čí je to krev? - Emily.
Povězte mi, kde jste. Pošlu vám pomoc.
- Není to moje krev. - Emily, řekněte mi, kde jste.
- Emily, prosím. Poslouchejte. - Co jsem udělala, Joe?
- Emily, prosím. - Panebože.
Ne. Je to Henryho krev?
Je Henryho?
Zavolejte dispečink dálniční hlídky!
Já vím. Henry to ví.
Řekněte, že volá Joe.
Řekněte že mám tu unesenou ženu na mostu 210.
Zavolejte je! Okamžitě!
Emily? Jsem tady.
- Já vím. - Co jsem udělala?
- Já vím. - Řekněte jim, že jsem nechtěla.
Henry to ví. Snažil se vám pomoct.
Všichni se vám snažíme pomoct.
Říkal jste, že si to zaslouží, Joe.
Mýlil jsem se.
Je to moje chyba.
Je moje chyba, že jste na tom mostě.
Jen prosím neudělejte žádnou hloupost.
Rozumíte? Prosím.
Máte lidi, kteří vás milují.
Abby vás miluje.
Abby vás potřebuje.
Abby čeká, až se vrátíte domů.
Emily, jen se mnou prosím mluvte.
- Mluvte se mnou. - Já teď půjdu.
- Budu s Oliverem. - Ne.
Joe, budu s Oliverem.
Někoho jsem zabil.
Slyšíte? Zabil jsem.
Slyšíte mě?
Zabil jsem muže. Vlastně chlapce.
Devatenáctiletého. Jmenoval se Joseph. Byl to ještě kluk.
- Proč? - Já nevím.
Nevím. Asi proto, že jsem mohl.
Chtěl jsem ho potrestat.
Chtěl jsem ho potrestat, protože jsem měl vztek.
Měl jsem vztek a…
Něco udělal a někomu ublížil.
Ublížil někomu?
Já nevím.
Někomu ublížil. Prosím vás.
Můj otec…
Prosím. Nesmím zabít taky vás, Emily.
Nesmím zabít taky vás.
Joe?
Proč?
Byli to hadi?
Ano.
Byli to hadi.
Já jen…
Slíbil jsem Abby, že se vrátíte domů.
Slíbil jsem jí, že přijdete domů.
- Potřebuje vás. - Abby.
- Ano.
Prosím, slíbil jsem jí to. A Henry taky.
Máte lidi, kteří vás milují.
Prosím.
Prosím, Emily.
Joe.
Ano?
Vidím světla.
Emily, jděte k těm policistům.
Já teď půjdu.
Jděte k těm policistům.
Budu s Oliverem, Joe.
Emily?
Tady Emily Lightonová. Nemůžu teď k telefonu…
Nech toho.
Nechte mi vzkaz, zavolejte, nebo pošlete zprávu.
Ne.
Tady Emily Lightonová. Nemůžu teď k telefonu…
Nech toho.
Nechte mi vzkaz…
- Dálniční hlídka. - Tady Joe.
Máme ji. Slezla.
Počkat…
Máme ji. Právě mluvím s naší hlídkou.
Slezla z toho mostu. Máme ji.
Dobrá práce, Baylore.
Máš zprávu od Tima Geraciho.
- Od koho? - Od policisty, co jel k Lightonové.
To dítě je prý na pohotovosti v nemocnici.
Cože?
To dítě je na pohotovosti.
- Oliver? - Nejspíš.
- On žije? - Jo.
Zlomení lidé zachraňují zlomené lidi.
Haló?
Čau, parťáku.
- Našel jsi ji? - Jo.
To je dobře.
Jsi doma?
Ne, jsem v autě. Napadlo mě, že mě budeš potřebovat.
Jeď domů.
Asi si dám sprchu na stanici. Pojedu k soudu rovnou odtud.
Jsi v pohodě?
Co je?
Joe, jsi v pohodě?
Jsi tam?
Prostě jim řekni, cos viděl, Ricku.
Dnes u soudu.
Joe, máme plán.
Prostě jim řekni pravdu.
Řekni jim pravdu. Řekni…
Co, Joe? Co to kecáš?
Nemůžu změnit výpověď.
Můžeš.
Nemůžu. Vyřídí tě.
Budeme se držet naší verze. Nemůžu ji změnit.
Ricku.
Slib mi to.
Joe.
Dej mi svoje slovo.
Joe, brácho.
To nic, Ricku.
Neuvidíš svou dceru celý roky.
Brzo ti zavolám.
Dobře?
Los Angeles Times. Na koho vás mám přepojit?
Spojíte mě s Katherine Harborovou?
Ano, pane.
Katherine Harborovou. Přepojím vás.
Dobrý den, tady Katherine.
Tady Joe.
Čerstvé zprávy. Detektiv Joe Baylor přiznal vinu…
…přiznal vinu za zabití…
Baylor dnes ráno u soudu přiznal vinu
v případě příslušníka policie, který zabil…
Je to teprve počtvrté, co byl policista odsouzen.
Policejní složky v celé zemi čelí intenzivní kritice…
NETFLIX UVÁDÍ
Překlad titulků: Vít Bezdíček