‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Dragă jurnalule,
‎du-te-n pizda mă-tii.
‎Glumesc. Nu știu ce să scriu ‎în rahatul ăsta.
‎În fine, salut.
‎Mă cheamă Sydney.
‎Sunt albă, am 17 ani și-s plictisitoare.
‎Adică vreau să spun că nu-s specială ‎și asta nu mă deranjează.
‎Ne-am mutat acum doi ani ‎în Pennsylvania
‎și nu în partea mișto, ‎ci în partea cu porumb și varză.
‎A luat premiul ‎pentru cel mai poluat oraș din SUA
‎mai mulți ani la rând, așa că...
‎ura!
‎Dra Cappriotti m-a pus să-i promit.
‎Promite-mi.
‎Cică te mai reglează emoțional.
‎O să te mai regleze emoțional.
‎Îmi tot ies din pepeni.
‎Fără să vreau, furia mea dă pe dinafară.
‎Asta fiindcă tata a murit ‎primăvara trecută.
‎Deci ce trebuie să scriu în chestia asta? ‎Nu pricep.
‎Orice.
‎Totul.
‎Ce-ți vine în minte.
‎Și nimeni nu știe ce să-mi spună.
‎E ca și cum ai vorbi cu tine însăți
‎și doar tu îl vei citi.
‎Nici măcar consilierul.
‎N-aș putea...
‎să folosesc telefonul?
‎Telefonul te va distrage, nu crezi?
‎Aș vrea să ai ceva mai...
‎terapeutic.
‎Lucrurile astea nu-s niciodată ușoare, ‎dar aș vrea ca măcar să încerci
‎să ai o experiență normală de liceană.
‎Tipa mi se pare destul de OK.
‎Deși miroase ca o hipioată bătrână.
‎În fine, în cinstea unei experiențe ‎normale de liceană,
‎orice ar mai însemna și asta.
‎În timpul excitației,
‎se produc diverse creșteri,
‎inclusiv a adrenalinei ‎și a fluxului sanguin,
‎iar fluxul sanguin coboară
‎și corpii cavernoși se umplu de sânge.
‎Penisul se mărește ‎și astfel masculul ‎Homo sapiens
‎își poate menține erecția.
‎Da.
‎Din experiența mea, dle File,
‎erecția se menține mult mai ușor
‎în mâinile unei femele ‎Homo sapiens.
‎Hilar, dle Lewis.
‎Vorbeam științific.
‎Să continuăm.
‎Când o femeie se excită sexual,
‎fluxul sanguin crește...
‎Haide, floci roșcați, râzi și tu. ‎A fost amuzant.
‎De ce se întâmplă?
‎Scrotul tău arată altfel.
‎Acesta e un scrot asimetric.
‎Dina e cea mai bună prietenă a mea.
‎E o tipă supertare.
‎Nu cred că m-ar fi ales ca amică, ‎dar ne-am mutat aici cam în același timp.
‎Fiind noile eleve, cred că am avut noroc.
‎Înainte de Dina, stăteam mai mult singură.
‎Nu sunt genul de persoană ‎care vrea atenție,
‎dar ea are un fel de a fi care...
‎mă face să mă simt diferit.
‎Era cu mine când am aflat despre tata.
‎Ești gata?
‎M-a ținut de mână.
‎Am plâns împreună.
‎De atunci, mă face întotdeauna să râd
‎atunci când mie îmi vine să dispar.
‎Ceea ce m-a făcut să înțeleg ‎că nu mai avusesem așa o prietenă.
‎RESTAURANTUL FIDDLES
‎Deci stăteam acolo, ‎încercând să mă stăpânesc, și el zice:
‎„Cine ești, nou-venito?” ‎Și eu zic: „Taci. Sunt eu, Dina.”
‎Vorbești de Brad Lewis?
‎Da.
‎E un dulce, știi?
‎Apoi, m-a invitat la bal.
‎Și tu ai acceptat?
‎Nu, i-am zis să-și ia ‎abdomenul și chipul de zeu
‎și să se care.
‎Normal că am spus da!
‎Doamne! Ți-ai tras-o cu el, nu?
‎Sfinte Sisoe!
‎Nu se poate! Sfinte Sisoe!
‎L-ai lăsat pe Bradley să intre în tine?
‎- Zi-mi că ați folosit prezervativ... ‎- Normal.
‎Știu.
‎Fără aparatul dentar, ‎lumea a văzut ce țâțe are.
‎Normal că a observat și băiatul de aur, ‎Bradley Lewis.
‎Deci acum sunteți
‎împreună sau ceva de genul?
‎N-am etichetat relația, dar...
‎Îmi place mult.
‎Mai rău nici că se putea.
‎Da. Sigur, înțeleg.
‎Dă-i o șansă.
‎Haide, trebuie să fie cineva ‎care să-ți placă măcar puțin.
‎Nu știu. Nu m-am gândit serios la asta.
‎Păi gândește-te și poate atunci
‎putem merge împreună la bal. ‎Gen o întâlnire dublă.
‎- Bună, iubire. ‎- Bună!
‎Scuze că am întârziat.
‎Nu-i nimic, iubire.
‎Își spun „iubire”. Ucide-mă acum.
‎Salut, Syd.
‎Bradley.
‎Ne poate face maică-ta niște burgeri?
‎Sunt grozavi.
‎Azi nu muncește.
‎Întrebam și eu.
‎Bine.
‎Vrei un burger? Hai să luăm.
‎Am niște bani.
‎- Da? ‎- Da.
‎- Îl împărțim? ‎- Da.
‎Mă duc după ketchup.
‎Da, servește-te.
‎Deci...
‎Dina e grozavă, nu?
‎Doamne, tu zâmbești vreodată?
‎Azi nu.
‎Deci, ce am decis?
‎Ce vrei tu, iubire.
‎- Încetează, te rog. ‎- Gustă-i.
‎Ce-aș mai vrea să taci din gură!
‎Să-i dispară zâmbetul încrezut ‎de pe mutra aia cretină.
‎- Rahat. ‎- Doamne!
‎Futu-i!
‎- Ești bine? ‎- Ce-i asta?
‎Sunt bine, lasă-mă.
‎Ia un șervețel.
‎Lasă-mă puțin, bine?
‎Deci uite care e treaba.
‎Aproape m-am convins singură ‎că l-am făcut să sângereze pe Brad
‎cu puterea minții.
‎Vezi să nu.
‎Am nevoie să mă relaxez mai mult.
‎N-o să-mi pierd prima ‎și singura cea mai bună prietenă.
‎Mă bucur pentru ea
‎și, dacă Bradley Labă Tristă o face ‎fericită,
‎n-am nicio problemă.
‎Hei, Syd!
‎Salut.
‎Stanley Barber.
‎Stă pe strada mea.
‎În timp ce eu mă simt ultimul om,
‎Stan e maestrul durutului la bască.
‎Mi-a amorțit piciorul.
‎Pot să te însoțesc?
‎Sigur. De ce nu?
‎Super.
‎Stan e cam ciudat.
‎Ești bine?
‎Cine are nevoie de pantofi?
‎Bloodwitch, corect?
‎Ce?
‎Trupa Bloodwitch. Îți place?
‎Ce nume oribil!
‎Nu, e perfect.
‎Dar cântă nașpa.
‎Îi am pe vinil...
‎ediție limitată,
‎în pachet de lux, ‎dacă vrei să treci pe la mine să ascultăm.
‎Putem să ne spargem.
‎Nu m-am mai spart niciodată.
‎Da, poate.
‎Nu-i obligatoriu.
‎Adică... suntem vecini ‎și n-am ars-o niciodată împreună.
‎Da, așa e.
‎Dar da. Poate ar trebui.
‎Da.
‎Super.
‎Să-mi zici când.
‎Trăim într-o lume nebună, Sydney.
‎Locuiesc cu mama și frățiorul meu.
‎Sydney, tu ești?
‎Nu mă mai înțeleg cu mama.
‎Nu, un psihopat cu un topor. ‎Bine că ai întrebat.
‎Foarte amuzant.
‎Câinele lui Karen s-a rănit ‎trecând printr-o ușă cu paravan,
‎așa că l-a dus la Urgență.
‎- Bine. ‎- Deci i-am luat tura de seară.
‎Tocmai bine, că-i datorez două ture ‎de când Liam a mâncat brânza aia.
‎Mersi că mi-ai povestit viața ta, mamă.
‎Stai, vino încoace. Ochii la mine.
‎Bun. Întrebare de o mie de puncte.
‎Mi-ai văzut ciorapii?
‎Erau în baie, ‎agățați peste perdeaua de duș.
‎Scuze. Credeam că-s murdari.
‎- Erau la uscat. ‎- I-am găsit în cadă.
‎Unde sunt? Sunt ultima pereche.
‎I-am cam...
‎spălat.
‎Unde, la mașină?
‎Da, și cred că au ajuns ‎în uscător, deci...
‎Minunat.
‎O să mă simt precum cârnatul ‎pe care-l servesc.
‎Nu-i obligatoriu să-i porți, nu? ‎Nimeni nu-i mai poartă.
‎Cam din anii '90.
‎Ai grijă ca Liam să-și facă temele ‎și să mănânce.
‎Nu-i destul de mare să-și aibă de grijă?
‎Sydney, poți să faci și tu o dată ceva ‎pentru mine fără să pui întrebări?
‎Credeam că sunt fermecătoare...
‎Nu. Nici măcar puțin.
‎Chiar nu contează despre ce vorbim.
‎Eu și mama am putea tăcea ‎tot restul vieții
‎și tot m-ar enerva la culme.
‎Salut, piticule. Ți-ai făcut temele?
‎De ore întregi.
‎Cum am ajuns acasă. Tu?
‎O să le fac.
‎Haide, Syd. Mama spune că trebuie ‎să trudești ca să reușești.
‎Păi planul a fost să mă uit la tine ‎cum reușești, piticule.
‎Cine știe?
‎Poate într-o zi, dacă trudești destul,
‎tu o să-mi plătești înmormântarea.
‎- Cum a fost la școală? ‎- ‎Păi...
‎Richard Rynard l-a pocnit pe Toby Gardner
‎și a fost trimis în biroul dlui Coffee.
‎Da?
‎Da, și cred că urmez eu, ‎așa că am copt un plan.
‎Fii atentă.
‎Sfinte Sisoe! Ăsta e pentru tine?
‎Da. Eu l-am conceput.
‎Platoșă, tibiere, mănuși cu ținte...
‎dar încă nu m-am decis cum să fie coiful,
‎că nu vreau să-mi blochez ‎vederea periferică.
‎Foarte tare. E noua ta capodoperă.
‎Da, e practic prototipul ‎și primul costum e cel mai greu de făcut,
‎așa că e încă în lucru.
‎Și care era planul?
‎Să-mi fac costumul ‎și să-l caftesc pe Richard Rynard.
‎Răzbunare, deci.
‎Am înțeles.
‎Familia mea.
‎N-am fost niciodată bogați.
‎Toate locurile unde am trăit, ‎și au fost multe,
‎au semănat mereu cu ăsta.
‎E ca o loterie, cred.
‎Unii copii câștigă potul de când se nasc.
‎Noi, restul,
‎rămânem să răzuim tichete ‎și să ne uităm sub capace.
‎Liam?
‎Da?
‎Dacă Richard Rynard se atinge de tine...
‎înainte să-ți construiești costumul,
‎îi smulg gâtlejul
‎cu mâinile goale, în fața dlui Coffee.
‎Serios?
‎Da. Uite așa.
‎Ești ciudată rău.
‎Da, știu.
‎Bun, acum o confesiune.
‎Am început să am coșuri pe coapse.
‎Sunt absolut dezgustătoare.
‎Am încercat cremă de coșuri, săpunuri ‎și alte rahaturi.
‎Nimic n-ajută.
‎Nici măcar nu-i mișto să le storci.
‎Oprește-te!
‎Probabil pubertatea e de vină.
‎Nu știu.
‎Deci mi-a scris Stanley Barber.
‎M-a pus să ascult Bloodwitch.
‎Uneori, noaptea, vreau să mă ating,
‎dar n-o fac.
‎Untul de arahide ajută.
‎Cu cât ajunge mama mai târziu, ‎cu atât bea mai mult vin.
‎La ce ne uităm?
‎Nu știu.
‎N-am vorbit despre tata ‎de când s-a sinucis în subsol.
‎- S-a stricat aerul condiționat. ‎- E probabil supraîncălzit.
‎E cald ca dracu' în casa asta.
‎Deschide fereastra.
‎E acel subiect dificil ‎de care ne e groază să vorbim.
‎M-au trimis... la consilierul școlar.
‎De ce? Ce-ai făcut?
‎Nimic.
‎Ea doar...
‎Vrea să am o supapă sau ceva de genul.
‎O supapă pentru ce?
‎Uneori simt...
‎că cei pe care-i iubesc nu mă iubesc ‎și ei.
‎Păi...
‎poate țintești prea sus, scumpo.
‎Ce javră e uneori!
‎Tata ar fi înțeles,
‎dar s-a spânzurat,
‎așa că am rămas singură.
‎Uneori mă întreb de ce a făcut-o ‎și de ce nu vorbim despre asta...
‎și despre ce se întâmplă cu mine.
‎De ce simt uneori că fierb pe dinăuntru.
‎Fiindcă poate...
‎sunt mult mai distrusă decât credeam.
‎Subtitrarea: Brândușa Popa